Johannes Kepler
(1571 - 1630)
Johannes Kepler, objevitel zákonů pohybu planet, se narodil v roce 1571 v německém městě Weil der Stadt. Bylo to teprve dvacet osm let po zveřejnění velké knihy De revolutionibus orbitum coelestium libri VI (Šest knih o obězích sfér nebeských), v níž Koperník vyložil svoji teorii, že planety obíhají kolem Slunce a ne kolem Země. Kepler studoval na univerzitě v Tüebingenu, v roce 1588 získal nižší akademickou hodnost bakaláře a tři roky nato vyšší hodnost mistra svobodných umění. Většina tehdejších vědců odmítala přijmout Koperníkovu heliocentrickou teorii, ale Kepler si ji v Tüebingenu nechal inteligentně objasnit a brzo jí uvěřil.
Po odchodu z Tüebingenu byl několik let profesorem na akademii ve Štýrském Hradci. Tam napsal v roce 1596 svou první knihu o astronomii. Přestože se teorie, kterou v této knize předložil, ukázala jako zcela nesprávná, jasně naznačila jeho matematické schopnosti a původnost myšlenek, takže ho proslulý hvězdář Tycho Brahe pozval, aby mu dělal asistenta v jeho observatoři u Prahy.
Kepler nabídku přijal a v lednu 1600 začal s Tychem spolupracovat. Hned po roce Tycho zemřel, avšak Kepler stačil učinit tak příznivý dojem, že ho císař Svaté říše římské Rudolf II. ihned jmenoval Tychovým nástupcem na místě říšského matematika. A toto místo si Kepler ponechal až do konce života.
Keplerův příspěvek k rozvoji astronomie se skoro dá přirovnat ke Koperníkovu. V určitém smyslu jsou Keplerovy výsledky vlastně ještě impozantnější. Byl originálnější a potýkal se s obrovsky náročnými matematickými výpočty. Tehdy ještě nebyly matematické techniky tak vyvinuté jako dnes a neexistovaly kalkulátory, které by Keplerovi početní úlohy usnadnily.
Z hlediska významu Keplerových výsledků překvapuje, že je zpočátku takřka nikdo nebral na vědomí, dokonce ani tak velký vědec jako Galileo. (To je obzvlášť udivující, protože si spolu dopisovali a protože by Keplerovy výsledky Galileovi pomohly zavrhnout Ptolemaiovu teorii.) Ale Kepler se s tím, že jiní velikost jeho výsledků hned nedocenili, vyrovnal.
Postupně, v průběhu několika desítek let, však význam Keplerových zákonů začal být vědeckému světu zřejmý. Ještě v témž století jeden závažný argument ve prospěch Nevtonových teorií zněl, že se od nich dají odvodit Keplerovy zákony. Naopak, vycházeje z Newtonových zákonů pohybu, je možné přesně odvodit Newtonovy zákony gravitace od Keplerových zákonů. K tomu je však zapotřebí vyspělejších matematických technik, než měl k dispozici Kepler. Ale Kepler byl dost bystrozraký, když i bez nich dokázal vytušit, že pohyb planet ovládají síly vyzařující ze Slunce.
Vedle svých zákonů o pohybu planet přispěl Kepler k astronomii i různými menšími objevy. Dále značnou měrou přispěl i k teorii optiky. 
V pozdních letech bohužel trpěl osobními problémy. Německo se zmítalo v chaosu způsobeném třicetiletou válkou a málokterý jedinec mohl uniknout vážným potížím. Jedním z jeho problémů bylo vybírat si plat. Císaři Svaté říše římské platili pomalu i za poměrně dobrých časů. Ve válečném chaosu patřil Keplerův plat k věčným nedoplatkům. Poněvadž byl Kepler dvakrát ženatý a měl dvanáct dětí, byly takové finanční starosti vskutku vážné. Další problém se týkal jeho matky. V roce 1620 byla zatčena coby čarodějnice. Keplerovi dalo hodně práce, něž se mu nakonec podařilo vymoci, aby byla propuštěna bez mučení.
Kepler zemřel v roce 1630 v bavorském Řezně. Ve vřavě třicetileté války byl jeho hrob zakrátko zničen. Jeho zákony pohybu planet se však ukázaly být trvalejším pomníkem než ten kamenný.
(Autorkou textu je Lucie Mourková)