Resumé Analýzy
transformace příspěvkových organizací – divadel
zřizovaných hlavním městem Prahou

Rada Zastupitelstva HMP přijala 21.11. 2000 “Návrh záměru transformace příspěvkových organizací Divadla Archa, Činoherní klub a Semafor“ jako zahájení procesu proměny pražské divadelní sítě. Pro složitost samotného aktu (divadelní, právní i ekonomickou) zadal Magistrát HMP zpracování odborné analýzy svého záměru Divadelnímu ústavu Praha, který je specifikován smlouvou o dílo s datem odevzdání 20.6. 2001.
Řešitelský tým pod vedením Ondřeje Černého, ředitele DÚ, si stanovil tři základní cíle:
2.	Navrhnout divadelní politiku hl. m. Prahy včetně jejich cílů, zásad a priorit.
3.	Navrhnout dotační systém pro podporu profesionálního divadla v Praze.
4.	Najít optimální model působení Archy, ČK a Semaforu v jiné právní podobě než jako příspěvkové organizace zřizované městem.
Zpráva má 83 stran v 8 kapitolách a 11 příloh tabulek a dokumentů.

	V úvodních kapitolách je rekapitulován historický vývoj pražských divadelních sálů a budov, stejně jako vývoj právního postavení a organizačního uspořádání pražského divadelnictví včetně základních statistických údajů o pražské divadelní síti v 90. letech. V roce 2000 působilo v Praze 17 divadelních subjektů s pravidelnou dotací z veřejných rozpočtů – příspěvkové organizace HMP (12 subjektů se stálými soubory + Archa), městských částí (1), MK ČR (3), MŠMT ČR (1), dále 52 uskupení pravidelně produkující divadelní tvorbu s ustáleným uměleckým souborem a 18 staggion s pravidelnějším divadelním provozem (z toho 8 jako příspěvkové organizace městských částí). Celkem bylo odehráno v Praze 8.845 divadelních představení (mimopražskými subjekty dalších 349). Praha je i v oblasti divadla výsostným kulturním centrem státu. Jestliže počet obyvatel Prahy představuje řádově 1/10 obyvatel ČR, pak podíl Prahy na divadelní produkci republiky je téměř poloviční. Navíc hostování mnoha prestižních zahraničních divadelních souborů včetně 29 významnějších divadelních festivalů a přehlídek, které se v roce v Praze uskuteční, prokazuje, že Praha se i v oblasti divadla stává skutečným evropským městem kultury. Je také přirozenou spádovou oblastí diváckého zájmu mimopražských občanů, která díky rozvoji dopravní infrastruktury dosahuje už dnes akční radius kolem 100 km.
 Následuje popis stávajících druhů a režimů veřejného financování pražské divadelní kultury. Nejdříve státu, který na území Prahy provozuje 4 divadla jako příspěvkové organizace a současně prostřednictvím grantů uvolňuje do pražského divadelního prostředí další prostředky. Pro rok 2001je ze strany MK ĆR vypsáno další grantové řízení pro oblast profesionálního divadelního umění. Řídí se Zákonem č.218/2000 Sb.o rozpočtových pravidlech a Usnesením vlády ze dne 15.3. 2000 o hlavních oblastech státní dotační politiky vůči neziskovým organizacím. MK změnilo formu přidělení dotace ze smluvního aktu na “Rozhodnutí MK ČR“. U divadelní činnosti průběžného charakteru existuje možnost garance financování i ve dvouletém cyklu. Pro předložení projektu jsou určena vstupní kritéria. Projekt posuzuje odborná komise na základě hodnotových kritérií. Na dotaci není právní nárok, proti rozhodnutí není odvolání. Dotace jsou určeny na neinvestiční výdaje, jsou alokovány na konkrétní položky předkládaného rozpočtu projektu (nelze je přesunout a není možné hradit mzdy, zahraniční cesty, dary a pohoštění ani běžné provozní náklady). Jsou poskytovány do 50% výdajů, právo kontroly má MK ČR, finanční úřady i NKÚ. Žádost o dotaci má 38 povinných položek, přílohou je rozpočet projektu. Rozhodnutí o přidělení dotace má 14 podmínek povinností příjemce i určený způsob vyúčtování.  
	Hl. město Praha provozuje 12 divadelních souborů a 1 staggionu, navíc má ve svém vlastnictví 3 další divadelní prostory (Globe, a sály v paláci Adria a Městské knihovně). Až do roku 1995 používalo v oblasti divadla formy finanční spoluúčasti či stálého spolupořadatelství. První grantová pravidla pro oblast umění a kultury přijalo město Usnesením rady až v roce 1995 a první granty byly vyhlášeny pro 1996. Grant byl poskytován na základě výsledků veřejného výběrového řízení formou daru podle Zákona č.367/1990 Sb. Grantová komise je orgánem města, kterou jmenuje a odvolává Zastupitelstvo. Projekty posuzují dva experti oboru, komise stanoví výši grantu. Granty byly uzavřeny příspěvkovým organizacím. Tématicky měly granty jednoduchou formu a v prvním roce bylo na všechny granty vyčleněno 31 mil. Kč. Od roku 1998 se forma daru mění na poskytnutí finančního příspěvku podle paragrafu 51 Občanského zákoníku.
	V současnosti platí Usnesení Rady ZHMP č. 0909 (25.7. 2000). Žadateli mohou být fyzické i právnické osoby registrované podle práva ČR. Projekty nemohou předkládat příspěvkové a rozpočtové organizace. Došlo k výrazné systémové změně, kdy pro profesionální divadelní činnost byl vyhlášen čtyřletý grant. Žadatel nemusí zastupovat soubor, může být jen provozovatelem umělecké scény. Je umožněno spojovat příspěvky městských částí. Žádost má 20 povinných položek, je v administrativním smyslu jednodušší než systém MK ČR, i když má přirozeně menší vypovídací hodnotu jak o subjektu žadatele, tak o projektu. Praha i nadále mimo granty používá formu “spolupořadatelství“ v rámci jedné rozpočtové položky “kulturní aktivity“. 
	Do pražského divadelního prostředí vstupují i další zdroje financování, které však v současné době nelze kvantifikovat. Na základě dostupných statistik obslužnosti soukromý komerční divadelní sektor už koncem 90. let nabízel své služby 1/3 z celkové počtu návštěvníků divadelních představení v ČR. Lze předpokládat, že v nejbližším období se v Praze počet nabízených míst v soukromém a veřejném sektoru vyrovná. Je nutné připomenout, že i do soukromého divadelního podnikání jsou v současnosti částečně vkládány i veřejně zdroje (jen z rozpočtu Prahy obdrželo čtyřletý grant např. Divadlo Bez zábradlí či Divadlo Na Fidlovačce). 
	Převažujícím a rozhodujícím způsobem financování divadla však zůstává uvolňování veřejných prostředků do divadel jako příspěvkových organizací. V roce 2000 Praha uvolnila pro své příspěvkové organizace (divadla) 304 mil. Kč, ministerstva kultury a školství pro svá divadla na území Prahy 405 mil. Kč. Pro granty a spolupořadatelství uvolnilo hlavní město 10mil. a 19 mil. Kč, MK ČR na  divadelní granty na území Prahy 8 mil. Kč. V analýze jsou zohledněny i rozpočty městských částí.
	Z veřejných rozpočtů bylo v roce 2000 pro pražské profesionální divadlo vynaloženo celkem 778 232 685 Kč (neinvestičních příspěvků). Příspěvek HMP (42,7% celkového objemu) pokrýval obsáhlé spektrum divadelních aktivit. Příspěvek MK ČR (52,5% celkové objemu) vedle dominantního rozpočtu ND Praha a rozpočtu Státní opery přispíval zejména k podpoře tzv. nezávislé tvorby.
	Za základní princip analýzy bylo zvoleno pojetí divadla jako veřejné kulturní služby. Pro realizaci tohoto principu vypovídají historické i sociologické analýzy, reflexe současného stavu i porovnání se zahraniční praxí. Předkládaný model dotačního systému je navrhován jako systém otevřený, jehož funkčnost - a funkčnost nového právně ekonomického modelu tří tak rozdílných divadel – musí být po dvou letech vyhodnocena, případně korigována.

	Divadelní politika hl. města: Divadelní činnost je organickou součástí kultury. Přístup občanů ČR je kultuře zajišťuje základní ústavní dokument Listina lidských práv a svobod. Kulturní práva občanů a jejich realizaci je proto nutné chápat jako veřejný zájem, jehož přirozeným garantem na území Prahy jsou orgány samosprávy, tj. Rada a Zastupitelstvo hl. města. Kulturní aktivity (divadelní činnost), které veřejný zájem naplňují, je třeba definovat jako veřejné služby a subjekty, které službu tohoto typu zajišťují mají mít tudíž veřejně prospěšný charakter (např. obecně prospěšné společnosti). Za veřejně prospěšnou aktivitu lze pokládat takovou, která působí na veřejnost či její podstatnou část anebo byla za tímto účelem založena. Veřejnost zastoupená svými volenými orgány takové aktivity pověřuje zajišťováním veřejného zájmu, objednává si tyto služby či je upřednostňuje a bere na sebe jejich přímou finanční podporu. Realizace podpory z veřejného rozpočtu vyžaduje odpovědnost v hospodaření s veřejnými prostředky, včetně pravidelného zveřejňování údajů o činnosti a užití majetku (výroční zprávy včetně auditů) a respektování principu neziskovosti, tzn. nerozdělování zisku dosaženého takovou činností mezi osoby, které o činnosti rozhodují či se na ni podílejí a naopak o povinnosti případný zisk vkládat zpět do předmětu své činnosti.
	Divadlo přispívá ke kultivaci občanů, k jejich vzdělanosti i k sociální kohesi společnosti. Představuje i vysoce mobilní socioekonomický potencionál obce. Vede občany k identifikaci s obcí a je relativně levným zdrojem její ekonomické prosperity, vytváří i prostor pro zaměstnanost kvalifikované pracovní síly. Svými multiplikačními efekty (od návazných služeb až po zvyšování kvality cestovního ruchu) je i zdrojem příjmů (včetně daňových). Předpokladem ekonomického působení divadla je však jeho trvalá a systematická podpora. Ze srovnatelných údajů zemí EU vyplývá, že soběstačnost kontinuální divadelní práce profesionálního repertoárového divadla s vlastním souborem dosahuje 10-20% a že zbývající část nákladů je nutné financovat z veřejných zdrojů. Soukromé zdroje se na nákladech tohoto typu veřejné služby (neziskového a nekomerčního charakteru) podílejí v průměru pouze kolem 4% nákladů. Sociologické studie prokazují, že Praha vytváří multikulturní prostor polycentrického modelu města. Dokládají význam a smysl diferenciace a alternativ v kulturním životě, nutnost orientace na mladší generace a vytváření nových tradic. Podporu veřejné prezentace kultury pokládají za nezbytnou pro identifikaci obyvatel se svým městem. 
	Proto je třeba přijmout strategii finanční podpory divadla a na jejím základě dotační systém. Stanovení kulturní strategie, cílů a programů v oblasti divadla musí být politickým rozhodnutím. Pro období čtyř let (2002-2005) navrhujeme, aby Zastupitelstvo HMP projednalo a přijalo následující cíle, principy a zásady v oblasti divadelní politiky. Do konce roku 2004 by měl být obdobný koncepční dokument přijat i pro následné období.

Cíle divadelní politiky Prahy počátku 21. století:
2.	Praha jako město občanů spokojených s kulturní nabídkou divadelní tvorby
3.	Praha jako místo divadelní tradice
4.	Praha jako místo divadelní inovace, kreativity, experimentu 
5.	Praha jako místo umělecké konfrontace
6.	Praha jako účastník procesu globalizace
7.	Praha jako otevřené město
8.	Praha jako přirozené kulturní centrum státu
9.	Praha jako evropské město kultury
10.	Praha jako místo divadelní konkurence
11.	Praha jako město, vytvářející podmínky dostupnosti finančního kapitálu pro rozvoj divadelní  sítě
Každý z těchto cílů má své specifikace.

Principy:
Státy ani města veřejné služby kulturní povahy povětšinou přímo neprovozují, ale navrhují, organizují a zejména platí prostřednictvím grantových systémů, programů, fondů a agentur a následných smluvních aktů. Divadelní činnost má přiměřeně pokrývat poptávku a být dostupná všemu obyvatelstvu
-	platí princip tzv. širokospektrální obslužnosti
-	jak z hlediska poskytovatelů kulturní služby (divadla), tak z hlediska zájemců o tuto službu musí být zachován princip rovných příležitostí
-	v podpoře divadelní činnosti musí být vždy obsažen prvek veřejného zájmu
-	za prostředky, které město na kulturní službu vynakládá, má veřejnost nárok na nejlepší možnou hodnotu
-	při rozmanitosti nabídky se uplatňuje princip kvality
-	prioritní je zájem občana (diváka), nikoli zájem magistrátu či divadelní instituce
-	při alokaci prostředků se uplatňuje princip otevřenosti a flexibility
-	podporuje se otevřenost podnětům, partnerům, potřebám veřejnosti i schopnost kooperace
-	podpora divadel, souborů a projektů se uskutečňuje podle činnosti, ne podle charakteru subjektu

Zásady:
-	správa dotačního systému je apolitická, založená na nezávislosti a kompetenci
-	její návrhy jsou transparentní a přezkoumatelné
-	rozhodovacím místem je Zastupitelstvo HMP
-	cíle, principy i zásady se stanoví na delší, minimálně však čtyřleté období, a tomuto cyklu se přizpůsobuje i režim financování
-	při krátkodobých programech je možné stanovit priority pro každý rok
-	udělení dotace se realizuje formou smlouvy mezi městem a příjemcem dotace, která zavazuje příjemce ke zveřejnění hospodaření formou výročních zpráv či zprávou o komplexním vyhodnocení projektu
-	smlouva stanoví parametry a standardy činnosti, definuje účel poskytnutých prostředků, způsob monitorování plnění, stanoví mechanismy kontroly a sankcí i způsob vyhodnocení projektu
-	v celém systému je třeba prosazovat princip vícezdrojového financování včetně účasti státu a soukromého sektoru
-	HMP stanoví pro krátkodobé i dlouhodobé cykly priority včetně vypsání okruhů grantů či programů
-	stanoví kritéria pro vstup do systému, jakož i kritéria vyhodnocování a kritéria výkonů
-	předpokladem veřejné důvěryhodnosti je transparentnost rozhodování

Návrh dotačního systému jako předpokladu transformace pražské divadelní sítě:
	Ve většině evropských zemích se prosazoval v posledních dvaceti letech trend proměny státních a městských divadel na jiný typ divadelního provozování. Volí se většinou forma veřejně právní instituce, ale také nadace či společnosti s ručením omezeným. Divadla nabývají i statut soukromého podniku, často se 100% majetkovou účastí města. Jsou spravována prostřednictvím nejrůznějších rad (správních, uměleckých, grantových) a veřejné zdroje jsou alokovány pomocí fondů, nadací a grantů, které zakládají města či stát a které také financují. V našich podmínkách jako nejvhodnější změnu právní subjektivity příspěvkové organizace volíme typ veřejně právní instituce s metodou financování prostřednictvím víceletých grantů  s jednotnou metodikou hodnocení divadelních subjektů a aktivit a s hierarchizovanou strukturou. Jednotlivé úrovně (kategorie divadel) jsou prostupné. Jsou také závazně určeny a lze v nich uplatňovat definovaná kritéria, metody hodnocení i daný způsob financování. Systém by měl zastřešovat všechny dosavadní způsoby financování (tj. dotace příspěvkovým organizacím, granty i spolupořadatelské akce). Zvláštní režim by měla mít jen tzv. metropolitní divadla, která zůstanou plně v kompetenci města. V prvé etapě realizace je ze strany města zaručena transformovaným divadlům nejen 100% nominální výše stávajícího ročního příspěvku, ale i možné řešení odpisů jako provozních nákladů, případně nezbytné plánované investice. 
Divadelní rada dotačního systému (dále jen DR) je odborný orgán garantující cíle divadelní politiky města. Je prostředníkem mezi pražskou samosprávou (resp. Magistrátem) a pražským divadelnictvím. Je odborným grémiem určeným k arbitrárnímu řízení, stanoví návrhy na zařazení subjektů do dotačního systému, stanoví grantové okruhy (případně programy). Jmenuje ji Zastupitelstvo HMP z divadelních odborníků v tomto složení: 5 členů DR delegují instituce (Divadelní ústav, Herecká asociace, Asociace profesionálních divadel, Divadelní fakulta AMU, Národní divadlo), dva členy přímo deleguje hl. město Praha a dalších 5 členů vyberou designovaní členové z návrhů, které předkládají právnické osoby, jež reprezentují zájmy pražského divadelního prostředí (např. nevládní organizace, profesní sdružení, odborná periodika) a jejichž hlavní činností není produkce divadelních představení.
Pozn. další podrobnosti viz Návrh Statutu DR

Kritéria mají tři základní okruhy: vstupní kriteria, která umožňují vstup do systému, hodnotová kritéria, která určují význam a postavení divadla a výkonnostní kritéria.

Vstupní kritéria jsou doprovázena závaznou a doložitelnou sebedefinicí žadatele:
-	předkladatelé musí dodržovat zákony ČR a návazné předpisy
-	předkladatelé dokládají svou dosavadní činnost
-	předkladatelé stanoví cíle projektu a charakterizují naplňování veřejné služby i způsob vyhodnocení svých záměrů
-	projekt nesmí být v rozporu s politikou rovných příležitostí (tzn. že nemá např. diskriminační charakter)
-	předkladatelé dokládají zdroje svých příjmů (včetně veřejných rozpočtů a vypořádání závazků vůči nim)

Hodnotová kritéria jsou podkladem pro jednání a činnost DR, obsahují základní vymezení typu divadelního provozu, druhu a žánru i cílové skupiny. Zachycují také program divadla, jeho realizaci a společenský ohlas:
-	základní umělecké zacílení
-	základní parametry divadelního provozu
-	renomé divadla
-	divácký ohlas
-	postavení, význam a funkci divadla

Výkonnostní kritéria jsou stanovena jako minima a limity pro uzavření smlouvy mezi předkladatelem a Magistrátem:
-	počet představení
-	počet premiér
-	procento soběstačnosti
-	procento návštěvnosti
-	ekonomická cena vstupenky

Kategorie divadelních subjektů (úrovně dotačního systému) - o zařazení do příslušné kategorie musí divadelní subjekt požádat a prokázat splnění stanovených vstupních kritérií:
A/ Metropolitní divadla jsou reprezentativní městské divadelní instituce, které jsou ve výlučné správě a vlastnictví města. Typ možné právní subjektivity např. příspěvková organizace či akciová společnost. Předpokládané subjekty: Divadlo na Vinohradech a dle analýzy možností i městská opera či Pražský komorní balet.
B/ Statutární divadla (divadla se statutem prioritního veřejného zájmu) jsou divadla působící dlouhodobě zpravidla v hlavních městských divadelních sálech (ve vlastnictví města i nájemních režimech), která vytvářejí páteř divadelní sítě včetně specializovaných staggion s nezbytností typové a žánrové diverzifikace. Navrhovaný typ právní subjektivity – většinou obecně prospěšná společnost	se spoluzakladatelskou funkcí HMP. Víceletý způsob financování.
C/ Podporovaná divadla jsou ty divadelní subjekty, které působí v různých prostorech, různého zaměření, různá déletrvající zájmová seskupení včetně staggion (např.Spolek Kašpar, Akropolis). Mají různou formu právní subjektivity a předpokládá se u nich víceletý (2-4 letý) příspěvek.
D/ Granty jako systém podpory divadelní činnosti na základě jednotlivých divadelních projektů. Žadateli mohou být právnické i fyzické osoby, veškeré divadelní subjekty působící na území hlavního města mimo příspěvkových organizací. Jde vždy o jednoletý grant. 

Při odhadu rozpočtu dotačního systému jde v roce 2002 (1. fáze realizace: transformace Archy, ČK a Semaforu od 1.7. 2002) o 20-25 mil. Kč. V posledním roce čtyřletého cyklu, v roce 2005 o 125-145 mil. Kč. Nárůst položky dotačního systému vyrovnává snižování rozpočtové položky 3311 příspěvkových organizací.

Právně ekonomické aspekty transformace: 
Nevýhody příspěvkových organizací – jejich statut je jedním z posledních socialistických reliktů v širokém spektru ekonomických a právních subjektů současnosti. Jako relativně samostatné instituce sloužily “příspěvkovky“ před listopadem k zajištění  terciární sféry.
Podle divadelního zákona jejich jediným zřizovatelem byl stát a neexistovala jiná možnost jak provozovat profesionální divadlo. Po roce 1990 v procesu transformace a deetatizace přešla zřizovatelská funkce až na výjimky ze státu na obce. Do oblasti divadelního podnikání (a to byla podstatná změna) vstoupil soukromý a neziskový sektor. Některými typy komerčního podnikání (např. v muzikálu s dominancí soukromého sektoru, ale i v činohře) stejně jako vstupem nových divadelních aktivit nekomerčního typu (nejdříve provozovaných občanskými sdruženími), které je možné chápat (stejně jako příspěvkové organizace) jako veřejně prospěšnou činnost, se vytvořilo konkurenční prostředí. V průběhu 90. let tak divadelnímu monopolu, kterým fakticky příspěvkové organizace byly, vznikla konkurence nejen v oblasti umělecké, ale i v oblasti trhu. A stávající právní a ekonomická forma je vůči této změně málo flexibilní. Tato petrifikovaná struktura má v současnosti sloužit “zpravidla k neziskové činnosti, jejíž rozsah, struktura a složitost vyžadují samostatnou právní subjektivitu“, přičemž deklarovaná samostatnost je více než relativní. Tato právní subjektivita znesnadňuje dotyčným divadlům konkurenční schopnost, efektivně uplatňovat své základní poslání – činnost ve veřejném zájmu. Účinností Zákona č. 250/2000 Sb. došlo k posunu v právním postavení. Zákon stanoví i pro příspěvkové organizace povinnost zapsat se do obchodního rejstříku a vzniká tak situace, kdy se stávají podnikateli podle obchodního zákoníku (mj. mají povinnost ukládat do rejstříku listin výroční zprávy, účetní uzávěrky, ošetřit ochrannou známku atd.). Analýza obsahuje rejstřík 15 základních nevýhod, z nichž vybíráme:
Základní nevýhodou je oblast hospodaření s majetkem, oblast mzdová a daňová (nemohou účinně uplatnit ztráty), ale i oblast správy a řízení je nastavena diskriminačním způsobem jak vůči soukromému, tak i neziskovému sektoru.
Negativní dopady má mechanismus rozpočtu na kalendářní rok.
Ztrátu výkonnosti ohrožují limity mzdové politiky.
Pravidla hospodaření s movitým i nemovitým majetkem jsou demotivující.
Negativní faktorem je i praktická nemožnost financování z více zdrojů.
V praxi příspěvkové organizace je oslaben prvek kompetentního řízení.
Přesto je právě tento režim zárukou stability pražské divadelní sítě a proto je vhodná postupná transformace, kdy zvláště v první etapě si město zachová vliv na kvalitu veřejné služby a stane se jejím garantem po právní i ekonomické stránce.

Následuje rozbor různých typů právnických osob které přicházejí v úvahu pro transformaci s tím, že základní charakteristiky jsou rozšířené u obecně prospěšné společnosti a společnosti s ručením omezeným. Bez ohledu na varianty je doporučení novou právnickou osobu zakládat vždy na dobu neurčitou. Při vzniku o.p.s. se doporučuje aby HMP byl zakladatelem spolu s příspěvkovou organizací (divadlem, jehož úkoly o.p.s. přebírá)
-	varianta umožní nejpřehlednější převod majetku mezi o.p.s. a příspěvkovou organizací při zachování paralelní existence pro provedení postupného převodu práv a povinností
-	po zrušení příspěvkové organizace zůstane jako zakladatel v rejstříku, právo zakladatele by vykonávalo pouze HMP
-	jednoznačně se deklaruje pokračování činnosti příslušného divadla
-	ve vztahu k majetku může zakladatel omezit dispoziční právo o.p.s. se svým vkladem zákazem majetek zcizit nebo zatížit 

U obou typů právnických osob je zevrubně popsán jejich právní, ekonomický i správní režim. Pro doplnění jsou zmíněny i ostatní možné typy právních subjektivit. 

Ekonomické aspekty transformace
Analýza pro nové právnické osoby pojmenovává problémy investic, živnostenských oprávnění, přechod smluvních vztahů, způsoby převodu majetku a jejich ekonomické a daňové dopady (vklad zakladatele, prodej, dar, pronájem), problém odpisů majetku vloženého zakladatelem atd.  s následujícími závěry: 
-	doporučení aby MHMP neomezoval čerpání dotace na jednotlivé druhy nákladových položek
-	aby nabytí u o.p.s. proběhlo vkladem zakladatelů, tj. města a PO a u s.r.o. darem, popř. vkladem společníka
-	ekonomickou stránku transformace je nutné připravit jako celek, protože vedle převodu majetku může dojít k jiným úplatným operacím (převzetí závazků, přeúčtování výdajů i úplatné cesi smluv)
-	s ohledem na daňové dopady je při přesunu majetku nutné věnovat pozornost majetku odpisovanému a k technickému zhodnocení najatého majetku
-	neziskové subjekty nemají ohlašovat u živnostenských úřadů ty činnosti, které odpovídají poslání, pro něž byly zřízeny

Dále analýza popisuje úkony nutné při založení nových právnických osob (divadel) a při zrušení příspěvkových organizací. Většina úkonů probíhá současně a nedá se říci, že lze postupovat krok za krokem:
Úkony ZHMP (HMP):
Rozhodnutí o založení o.p.s. (podkladem bude návrh zřizovací listiny, usnesení o záměru zrušení PO, rozhodnutí o způsobu převodu majetku)
Rozhodnutí zakladatele (zakladatelů) o členech první správní a dozorčí rady
Rozhodnutí o zrušení PO (může být provedeno až po zápisu o.p.s do rejstříku , doporučená doba: 6 měsíců po vzniku o.p.s.)
Řadu úkonů musí provést příspěvková organizace (inventarizace, ocenění majetku, smluvní závazky včetně pracovně právních vztahů), řadu o.p.s jednak do svého vzniku a jednak po vzniku. Zvláštní pozornost je věnována v analýze pracovně právním vztahům. Na základě konzultací na Ministerstvu práce a sociálních věcí i katedry pracovního práva UK se přiklání k názoru, že při přechodu činností (např. inscenací) i převodu majetku (např. fundusu) dochází podle paragrafu 249 zákoníku práce k přechodu práv a povinností u všech zaměstnanců. Zcela v souladu s právní úpravou je i postup podle paragrafu 46, tj. dát všem zaměstnancům PO výpověď z důvodů rušení zaměstnavatele a vyplatit jim odstupné. O.p.s. pak naváže nové pracovní vztahy, což by umožnilo restrukturalizaci pracovníků. Následuje orientačně časová posloupnost transformace se závěrem, že tento proces nebude kratší než jeden rok. Optimální by bylo celý proces provést tak, aby sezónu 2002/2003 zahájila divadla Archa, ČK a Semafor jako nové právní subjekty.
Následná kapitola je věnována správě a financování divadel v zahraničí. Vychází z interní studie DÚ, která srovnává situaci v 18 evropských zemí (většinou EU) s přihlédnutím k dalším 6 zemím východní Evropy. Podkladem bylo i porovnání veřejných výdajů na kulturu a divadlo, dokumentace kulturní infrastruktury 20 evropských aglomerací atd. U jednotlivých zemí byly zvláště sledovány obecné zásady kulturní politiky, způsob správy, financování a struktura divadelní sítě a konečně i účast měst na správě a financování divadel. Univerzální recept pro transformaci divadelní sítě neexistuje. V prostoru divadelní Evropy jsou aplikovány různé modely,vycházející z historických, legislativních i zvykových daností té které země. Restrukturalizací divadelního systému však prošla většina evropských zemí. Převažující trendy této proměny se promítly do předkládaného materiálu. 

Transformační modely divadel Činoherní klub, Archa a Semafor:
	Každé divadlo je uvedeno svým profilem, dále se je řešena právní subjektivita (zakladatelé, návrhy zakládacích listin atd.), smluvní vztahy, soudní spory, pracovně právní vztahy, ekonomický model, nájemní smlouvy, investice a závěr tvoří doporučení.

Činoherní klub – doporučuje se forma o.p.s., kde zakladateli je HMP a příspěvková organizace Činoherní klub. Navrhuje se příspěvkovou organizaci před založením o.p.s. přejmenovat na Činoherní klub Praha. Smluvní vztahy řešit postupnou cesi smluv, vyžadují souhlas druhé strany. V pracovně právních vztazích je nutné volit ze dvou legitimních postupů (viz výše – přechod nevyžaduje finanční náklady, druhý postup znamená odstupné). Hmotný a nehmotný majetek převést vkladem zakladatele. Nájem prostor řešit cesi nájemného vztahu a přeúčtováním technického zhodnocení (možný je i vklad nemovitosti). Nedokončené investice ošetřit analogicky. Při stanovení vkládaných prostředků počítat, že nový subjekt bude muset stávající PO uhradit technické zhodnocení, proto je to nutné řešit současně s přejímáním závazků neb lze vzájemně něco započíst.

Divadlo Archa – doporučená právní forma je o.p.s., zakladatelé HMP a příspěvková organizace Divadlo Archa. I zde je nutné řešit rozlišovací znak v názvech. První správní radu (stejně jako v případě ČK) jmenují zakladatelé, při jmenování má být respektován názor současného vedení divadla. U smluvních vztahů lze při cesi smluv předpokládat, že hlavně u koprodukčních smluv druhá smluvní strana bude chtít vyjednat výhodnější podmínky. U pracovně právních vztahů jsou i zde možné oba legitimní postupy. Z ekonomického hlediska jsou u Archy dva základní problémy, na jejichž zvoleném způsobu řešení závisí další ekonomická situace divadla. V prvé řadě jde o nájemný vztah s ČSOB, kde však analýza apriorně vylučuje, aby Archa byla v situaci podnájemce, nedoporučuje tedy aby nájemný vztah uzavřel MHMP, nýbrž i zde sjednat cesi nájmu na novou o.p.s. Druhý problém vyplývá z rozdílného účetního a daňového režimu majetku, který si o.p.s. pořídí z vlastních prostředků (včetně nabytí vkladem) a který pořídí z investiční dotace. Proto se doporučuje jako součást vkladu vložit i finanční prostředky na očekávané investice.

Semafor – v tomto případě je doporučenou právní formou společnost s ručením omezeným, vázaná pouze na osobu Jiřího Suchého. Navrhuje se movitý majetek řešit darem města novému s.r.o. za účelem zabezpečování kulturní činnosti. Účel daru je nutné ve smlouvě výslovně vymezit pro osvobození od daně darovací. Nové s.r.o. se brzy stane plátcem DPH a bude potřebovat ročně zhruba o 55 000Kč. Více. Nájem divadelních prostor v Karlíně je nutné řešit novou nájemní smlouvou, ve které bude úplata ze energie sjednaná odděleně od nájemného a v reálných cenách. Stávající smlouva by mohla být pokládaná za absolutně
neplatnou pro rozpor s paragrafem 3 zákona 116/1990 Sb. Tím samozřejmě bude zatížen rozpočet s.r.o., ale adekvátně bude nižší rozpočet HDK.

Připojeny jsou návrhy dokumentů: Návrh deklarace hl. města Prahy o podpoře profesionálního divadla (použit vzor dle německých měst) a Návrh bodů Usnesení Zastupitelstva HMP (s odkazy na příslušné přílohy).
Analýza je doplněna seznamem použitých pramenů a literatury a závěrem s doporučeními, který je spolu s obsahem analýzy přiložen.  

23. 6. 2001	

Závěr

Předkládaný návrh modelu transformace pražské divadelní sítě, vychází důsledně ze stávajících legislativních podmínek v České republice (a současné situace v pražském divadelnictví), ve svých postupech a metodách se opírá o zahraniční resp. evropské zkušenosti a  čerpá ze závěrů mnoha odborných a kulturněpolitických diskusí, která po celá devadesátá léta hledala optimální způsob alokace veřejných zdrojů (městského rozpočtu) na veřejné služby (včetně kultury a umění).
Praha má nesmírný kulturní potenciál včetně divadla. I pražské divadlo je mnohotvárné a složené z nejrůznějších subkultur a prostředí, jež se stejně jako ve většině jiných měst člení převážně podle sociálních, lokálních, náboženských, etnických, věkových a v neposlední řadě i finančních kritérií. Bez ohledu na tyto nezanedbatelné rozdíly zde však existuje společná platforma pražského divadelnictví, které pomáhá rozvíjet identitu občana se svým městem a stává se stabilizačním společenským faktorem. Model transformace je založen na demokratických principech proto, aby nebyla upřednostňována jedna divadelní subkultura na úkor jiných a aby pražská divadelní síť vytvářela přirozené a otevřené konkurenční (ale také kooperující) prostředí.

Zvolený způsob pro Činoherní klub a Divadlo Archa, tzn. zrušení příspěvkové organizace a založení obecně prospěšné společnosti, kde spolu s Hlavním městem Prahou je spoluzakladatelem i sama stávající příspěvková organizace má čtyři rozhodující důvody: umožňuje nejlépe zachovat obsahovou kontinuitu činnosti, vyjadřuje přímou podporu veřejné kulturní služby hlavním městem, umožňuje nejschůdnější přechod (cesi) smluv z původního subjektu na nový právní subjekt a řeší optimálně i převody majetku z hlediska daňového, účetního atd. 

Doporučujeme Zastupitelstvu hl.m. Prahy, aby přijalo závěry a návrhy Analýzy jako celek. Koncepce divadelní politiky a založení dotačního systému jsou nezbytnou podmínkou pro realizaci původního záměru, to jest tzv. transformaci tří pražských divadel. Aby tato změna mohla být úspěšná, doporučujeme, aby po nezbytné dvouleté ověřovací fázi  následovaly další kroky, které zapojí  do nového systému i další pražské divadelní scény, které dosud fungují na bázi příspěvkových organizací.  V transformačním procesu je nutné pokračovat také proto, aby první subjekty, které podstoupí tuto právně-ekonomickou proměnu (Archa, Činoherní klub, Semafor) měly jistotu, že se skutečně vytváří prostředí stejných příležitostí. Na druhé straně je nutné, aby ostatní profesionální aktivity nekomerčního a neziskového charakteru měly naději vstoupit při naplňování daných kriterií do systému, v němž je legitimní příležitost k přístupu k veřejným zdrojům, v našem případě k rozpočtu města. 

Obsah Analýzy

1.	Charakteristika pražské divadelní sítě	
1.1. 	Historický vývoj sítě pražských divadelních sálů a budov	str.   6
1.2.	Vývoj právního a organizač1.3.	ního uspořádání pražské divadelní sítě	str.   8
1.3. 	Základní statistické údaje o pražské divadelní síti v 90. letech	str.   9
1.4.	Specifika Prahy a její vztah k divadelní síti České republiky 	str. 13
Příloha č. 1/kap. 1: Porovnání údajů o divadelní síti ČR a Prahy v roce 2000
Příloha č. 2/kap. 1: Porovnání údajů o divadelní síti ČR a Prahy v roce 1999
Příloha č. 3/kap. 1: Základní statistické údaje pražské divadelní sítě v roce 2000
Příloha č. 4/kap. 1: Mapa Prahy – divadelní síť
Příloha č. 5/kap. 1: Nájemní vztahy, % návštěvnosti, Ø cena vstupenky – skutečnost roku 2000

2.	Stávající druhy a režimy veřejného financování pražské divadelní kultury 	
2.1. 	Vývoj grantových systémů z veřejných zdrojů v oblasti divadla od r. 1989 	str. 16
2.1.1. 	Stát 	str. 16
2.1.2. 	Město	str. 17
2.2 	Jiné zdroje financování	str. 18
2.3. 	Rozpočty veřejného financování divadel na území hl.m. Prahy	str. 19
2.3.1.	Dotace HMP a MK ČR (příspěvkové organizace a granty)	str. 19
2.3.2.	Porovnání výdajů veřejných rozpočtů na divadlo v Praze a ČR	str. 19
Příloha č.1/kap.2: Dotace HMP a MK ČR a Granty HMP v roce 2000
Příloha č.2/kap.2: Porovnání výdajů veřejných rozpočtů na divadlo v Praze a ČR v roce 2000

3. 	Definice pražské divadelní sítě jako kulturní služby veřejnosti 	
3.1. 	Divadelní politika hl. města Prahy	str. 20
3.2.	Cíle divadelní politiky Prahy počátku 21. století 	str. 21
3.3.	Principy a zásady realizace divadelní politiky	str. 22
3.3.1.	Principy	str. 22
3.3.2.	Zásady	str. 22
3.4.	Komentář	str. 23

4. 	Návrh dotačního systému jako předpokladu transformace pražské divadelní sítě 
4.1. 	Úvod 	str. 25
4.2. 	Orgány dotačního systému	str. 25
4.3.	Kritéria a metody hodnocení divadelních subjektů	str. 26
4.3.1.	Vstupní kritéria	str. 26
4.3.2.	Hodnotová kritéria	str. 27
4.3.3.	Výkonnostní kritéria	str. 30
4.4.	Kategorie divadelních subjektů a aktivit (úrovně dotač4.5.	ního systému)	str. 30
4.6.	Možná varianta č4.7.	asové posloupnosti harmonogramu dotač4.8.	ního systému	str. 32
Příloha č. 1/kap.4: Statut Správy dotačního systému hl. m. Prahy pro oblast divadla 
Příloha č. 2/kap.4: Rozpočet dotačního systému
Příloha č.3/kap.4: Žádost o zařazení do dotačního systému

5.	Právně ekonomické aspekty transformace 
5.1. 	Právní a ekonomický rozbor výhod a nevýhod příspěvkových organizací	str. 33
5.2.	Právní rozbor různých typů právnických osob	str. 37
5.2.1.	Obecně prospěšná společnost	str. 37
5.2.2.	Společnost s ručením omezeným 	str. 46
5.2.3.	Ostatní právnické osoby	str. 50
5.3.	Ekonomické aspekty transformace	str. 50
5.3.1.	Investice	str. 50
5.3.2.	Živnostenská oprávnění	str. 51
5.3.3.	Přechod smluvních vztahů	str. 52
5.3.4.	Majetek	str. 52
5.3.5.	Odpisy majetku vloženého zakladatelem při založení o.p.s. a s.r.o. 	str. 55
5.3.6.	Závěry	str. 55
5.4.	Úkony nutné při založení nových právnických osob a zrušení PO	str. 55

6.	Správa a financování divadel v zahraničí
6.1.	Úvod	str. 61
6.2.	Priority a zásady kulturní (divadelní) politiky, způsob správy a financování	str. 62
6.2.1.	Priority a zásady 	str. 62
6.2.2.	Způsob správy	str. 62
6.2.3.	Způsoby financování	str. 63
6.3.	Úloha měst v rozvoji kultury (a divadla)	str. 63
6.3.1.	Účast měst na správě divadel	str. 64
6.3.2.	Vybrané aspekty účasti města na správě divadel na příkladu vybraných evropských zemí 	str. 64
6.4.	Závěr	str. 67

7.	Transformační modely divadel Činoherní klub, Archa a Semafor
7.1.	Činoherní klub	str. 68
7.1.1.	Profil	str. 68
7.1.2.	Právní subjektivita	str. 69
7.1.3.	Ekonomický model	str. 71
7.2.	Divadlo Archa	str. 72
7.2.1.	Profil	str. 72
7.2.2.	Právní subjektivita	str. 73
7.2.3.	Ekonomický model	str. 75
7.3.	Semafor	str. 76
7.3.1.	Profil	str. 76
7.3.2.	Právní subjektivita	str. 77
7.3.3.	Ekonomický model	str. 78
Příloha č. 1/kap.7: Vzor zakládací listiny

8.	Návrhy dokumentů, prameny a literatura 
8.1.	Návrhy dokumentů	str. 80
8.1.1.	Návrh Deklarace hl.m. Prahy o podpoře profesionálního divadla	str. 80
8.1.2.	Návrh bodů Usnesení  Zastupitelstva HMP	str. 81
8.2.	Použité prameny a literatura	str. 82
8.2.1.	Prameny	str. 82
8.2.2.	Literatura	str. 83

Závěr