Zdůvodnění některých změn navrhovaných ve vyhlášce č.26/199 Sb.hl.m.Prahy o obecných technických požadavcích na výstavbu v hl.m.Praze

* Jedním z hlavních důvodů ke změně je znění článku 50, který v první větě odstavce 11 stanoví, jaké stavby lze umístit na pozemku rodinného domu: 
Na pozemku se stavbou rodinného domu se mohou umísťovat také drobné stavby, které plní doplňkovou funkci k němu, popřípadě jedna stavba pro podnikatelskou činnost o zastavěné ploše do 16 m2 a 4,5 m výšky, není-li z prostorových důvodů možno zabezpečit uvedené funkce v rodinném domě. 
Zde je třeba předeslat, že vyhláška OTPP převzala text věcně shodného ustanovení vyhlášky MMR č. 137/1998 Sb., o obecných technických požadavcích na výstavbu. Rozdíl mezi stejnými požadavky obou vyhlášek spočívá v tom, že z uvedeného požadavku vyhlášky č. 137/1998 Sb. lze povolit výjimku, kdežto z vyhlášky OTPP nikoli. Problém, na který v době účinnosti vyhlášky OTPP naráželi stavebníci především při záměrech staveb větších bazénů, ale není možno řešit jednoduše tím, že by z požadavku vyhlášky OTPP bylo možno povolit výjimku… 
Po důkladném rozvážení se odbor výstavby a odbor územního rozhodování shodly na novém znění citovaného odstavce (viz příloha této zprávy), který jednoduchou úpravou umožní realizovat na pozemku rodinného domu doplňkové stavby pro zabezpečení funkce rodinného bydlení (např. stavby bazénů větší než 16 m2) a přitom zůstane zachováno omezení stavby pro podnikatelskou činnost charakteru drobné stavby. Omezení plochy doplňkových staveb pro funkci rodinného bydlení není v tomto odstavci nutno stanovit, neboť jiným odstavcem (12) stejného článku je omezena plocha zastavěná nadzemními stavbami. Přitom se nejedná o omezení absolutní, neboť z tohoto požadavku lze povolit výjimku. 
* Dalším problémem zjištěným v době účinnosti vyhlášky OTPP je určitá tvrdost předpisu pokud se jedná o možnost vybudovat žumpu u stavby rodinného domu v některých lokalitách. Jedná se o pozemky v zastavěném území, kde stávající okolní zástavba rodinných domů má odvádění odpadních vod řešeno do žump. V těchto místech se také obvykle nepočítá s rychlejším (případně také žádným) budováním veřejné kanalizace. Vlastník pozemku v takové lokalitě určené územním plánem k obytné zástavbě nemá v současné době možnost zde rodinný dům postavit, protože článek 6 vyhlášky neumožňuje u rodinného domu povolit žumpu. Záměrem navrhované změny je proto umožnit stavby rodinných domů s odváděním odpadních vod do žump, ale pouze v prolukách stávající zástavby. I nadále zůstává prioritou města řešit odvádění odpadních vod veřejnou kanalizací a tak předcházet pokračování devastace životního prostředí průsaky ze žump, způsobené jejich závadným stavem nejen z důvodů stáří či zanedbané údržby, ale také průsaky způsobenými úmyslně. Nadále proto nebude možno povolovat nové žumpy pro rodinné domy v místech mimo uvedené proluky… V souvislosti se žumpami byla zjištěna i potřeba umožnit toto řešení odvádění odpadních vod u venkovních sportovišť. S úpravou znění odstavce 1 článku 6 vyhlášky OTPP tak bude odstraněna nezamýšlená tvrdost předpisu. 

Předběžný text článků vyhlášky č. 26/1999 Sb. hl. m. Prahy, o obecných technických požadavcích na výstavbu v hlavním městě Praze
změny navržené 09/2000
Poznámka: 
Změny jsou provedeny formou revize dosavadního textu; v černobílém tisku je nový text podtržen a odstraněný původní text přeškrtnut.  
Čl. 6 
Žumpy a malé čistírny
(1) Žumpy se mohou zřizovat pouze u staveb jednotlivých rodinných domů umístěných v prolukách, u staveb zařízení stavenišť, zahrádkových osad, venkovních sportovních zařízení, technické infrastruktury (např. rozvodny, regulační stanice, konečné zastávky městské hromadné dopravy) a u staveb v plochách zeleně, vymezených územně plánovací dokumentací tam, kde splaškové odpadní vody nelze odvádět do stokové sítě nebo kde by čištění odpadních vod v malé čistírně neodpovídalo konkrétním potřebám v místě. Žumpy se nesmějí opatřovat odtokem, vodotěsnost jejich dna a stěn musí splňovat normové hodnoty, a musí být odvětrány. 
(2) Malé čistírny se zřizují pouze tam, kde je možnost vypouštění vyčištěných odpadních vod samostatným odpadním potrubím do vodního toku. U jednotlivých rodinných domů lze vyčištěné odpadní vody z malých čistíren celoročně likvidovat i vsakem na pozemku rodinného domu, pokud to hydrogeologické poměry, velikost pozemku a jeho výhledové využití prokazatelně umožní. 
(3) Žumpa nebo malá čistírna musí být umístěna a řešena tak, aby bylo umožněno výhledové připojení stavby na stokovou síť. Po připojení stavby na stokovou síť musí být žumpa nebo malá čistírna vyřazena z provozu a asanována.
(4) Žumpa nebo malá čistírna se umísťuje tak, aby k ní byl přístup nebo příjezd pro vybírání jejího obsahu.
(5) Nejmenší vzdálenost žumpy nebo malé čistírny od studny individuálního zásobování vodou je dána normovými hodnotami.
--------------------
Čl. 8
Vzájemné odstupy staveb
(1) Vzájemné odstupy staveb musí splňovat zejména požadavky urbanistické, architektonické, životního prostředí, hygienické, veterinární, ochrany povrchových a podzemních vod, ochrany památek, požární ochrany, bezpečnosti, civilní ochrany, požadavky na denní osvětlení a oslunění a na zachování pohody bydlení. Odstupy musí dále umožňovat údržbu staveb a užívání prostoru mezi stavbami pro technická či jiná vybavení a činnosti, které souvisejí s funkčním využitím území (například sítě technického vybavení, dětská hřiště).
(2) Jsou-li v některé z protilehlých stěn sousedících staveb pro bydlení okna obytných místností, musí být odstup staveb roven alespoň výšce vyšší z protilehlých stěn, s výjimkou vzájemných odstupů staveb rodinných domů podle odstavce 3 až 6. Uvedené odstupy mezi stavbami pro bydlení neplatí pro jednotlivé stavby umísťované v prolukách. Obdobně se určují odstupy od staveb nebytových.
(3) Vytvářejí-li rodinné domy mezi sebou volný prostor, vzdálenost mezi nimi nesmí být menší než 7 m. Vzdálenost mezi rodinnými domy může být snížena až na 4 m, pokud v žádné z protilehlých stěn nejsou okna obytných místností; v takovém případě se nemusí uplatnit požadavek na odstup od společných hranic podle odstavce 4. 
(4) Vytvářejí-li rodinné domy mezi sebou volný prostor, nesmí být vzdálenost od společných hranic pozemků menší než 3 m, přitom vzdálenost vnějšího okraje střech od této hranice nesmí být menší než 2 m. 
(5) Vzdálenost stavby samostatné garáže, staveb plnících doplňkovou funkci k rodinnému bydlení a stavby pro podnikatelskou činnost na pozemku rodinného domu od společných hranic pozemků rodinných domů nesmí být menší než 1,5 m.
(6) V územích, kde je nutno stavbu přizpůsobit charakteru okolní zástavby, je možné uplatnit urbanistická hlediska a umístit rodinný dům, drobné stavby a garáže na pozemku rodinného domu až na hranici pozemku. V takovém případě nesmí být ve stěně na hranici žádné stavební otvory (např. okna, větrací otvory apod.), musí být zamezeno stékání dešťových vod nebo spadu sněhu ze stavby na sousední pozemek, a vzdálenost vnější hrany pochozí plochy rodinného domu (např. terasy) v druhém nadzemním podlaží a podkroví musí být od této hranice vzdálena nejméně 3 m.
(7) Nemají-li rodinné domy mezi sebou volný prostor, musí na sebe navazovat minimálně jednou třetinou hloubky delší ze sousedících štítových zdí.
(8) Vzdálenost průčelí budov, v nichž jsou okna obytných místností, musí být nejméně 3 m od okraje vozovky pozemní komunikace; tento požadavek se neuplatní u budov umísťovaných v prolukách řadové zástavby. 
(9) Vzájemné odstupy a vzdálenosti se měří na nejkratší spojnici mezi vnějšími povrchy obvodových stěn a předsazených částí stavby (balkóny, arkýře, terasy, vstupy apod.), střech, dále od hranic pozemků a okraje vozovky pozemní komunikace.
Čl. 9
Připojení staveb na pozemní komunikace
(1) U staveb, jejichž charakter to vyžaduje, se zřizuje kapacitně vyhovující připojení na pozemní komunikaci,11) která svými parametry tomuto připojení vyhovuje.
(2) Připojení staveb na pozemní komunikace musí svými parametry, provedením a způsobem připojení vyhovovat požadavkům bezpečného užívání staveb a bezpečného a plynulého provozu na přilehlých pozemních komunikacích.12) Podle druhu a charakteru stavby musí připojení splňovat též požadavky na dopravní obslužnost, parkování a přístup požární techniky, a musí být dokončeno před kolaudací stavby.
(3) U staveb pro shromažďování většího počtu osob, staveb pro obchod, staveb veřejných ubytovacích zařízení, staveb pro výrobu a skladování a zemědělských staveb se musí zajistit bezpečný příjezd a odjezd vozidel pro zásobování a prostor pro stání a manipulaci vozidel při nakládání a vykládání.
11)	Zákon č. 13/1997 Sb. , o pozemních komunikacích.
	Vyhláška č. 104/1997 Sb., kterou se provádí zákon o pozemních komunikacích.
12)	Zákon č. 12/1997 Sb., o bezpečnosti a plynulosti provozu na pozemních komunikacích.
----------------------
Čl. 11
Připojení staveb na sítě a stavby technického vybavení
(1) Stavby se podle druhu a potřeby napojují na zdroj nebo rozvod pitné, popřípadě užitkové vody a vody pro hašení požárů, potřebné energie, zařízení pro zneškodňování odpadních vod a musí umožňovat napojení na telekomunikační síť.
(2) Každá přípojka stavby na vodovodní a energetickou síť musí být samostatně uzavíratelná. Místa uzávěrů a vnější odběrná místa pro odběr vody pro hašení musí být přístupná a trvale označená.
(3) Stavby se připojují na veřejný vodovod jednou vodovodní přípojkou. Připojení stavby na veřejný vodovod více vodovodními přípojkami je výjimečně možné jen se souhlasem provozovatele veřejného vodovodu. 
(4) Stavby podle druhu a potřeby musí být napojeny na veřejnou splaškovou nebo jednotnou kanalizaci, pokud je v technicky, popřípadě ekonomicky dosažitelné vzdálenosti a má dostatečnou kapacitu. 
(5) Stavby se připojují na veřejnou kanalizaci samostatnou domovní kanalizační přípojkou. Odvodnění dvou nebo více staveb jednou domovní kanalizační přípojkou nebo odvodnění rozsáhlé stavby více přípojkami je výjimečně možné jen se souhlasem provozovatele veřejné kanalizace.
(6) Stavby musí být napojeny na veřejnou dešťovou nebo jednotnou kanalizaci, pokud nelze dešťové vody likvidovat jinak, t.j. přednostně vsakem, popř. akumulací nebo odvedením do vodního toku. Možnost celoročního vsakování dešťových vod musí být prokázána.
(7) Všechny prostupy vedení technického vybavení do staveb nebo jejich částí, umístěné pod úrovní terénu, musí být plynotěsně uzavřené.
------------------
POŽÁRNÍ BEZPEČNOST
Čl. 17
Pojmy
(1) Požární bezpečnost stavby je schopnost stavby maximálně omezit riziko vzniku a šíření požáru a zabránit ztrátám na životech a zdraví osob, včetně osob provádějících požární zásah, popřípadě zvířat a ztrátám na majetku v případě požáru. 
(2) Požární úsek je prostor stavby oddělený od ostatních částí stavby, popřípadě od sousední stavby požárně dělicími konstrukcemi.
(3) Požární odolnost je doba, po kterou jsou stavební konstrukce nebo požární uzávěry schopny odolávat teplotám vznikajícím při požáru, aniž došlo k porušení jejich funkce.
(4) Úniková cesta je komunikace, která umožňuje bezpečnou evakuaci osob ze stavby nebo z její části ohrožené požárem na volné prostranství, popřípadě přístup požárních jednotek.
(5) Požárně nebezpečný prostor je prostor kolem hořící stavby, ve kterém je nebezpečí přenesení požáru sáláním tepla nebo padajícími částmi stavby.
(6) Chráněná úniková cesta je trvale volný komunikační prostor vedoucí k východu na volné prostranství, tvořící samostatný požární úsek, jehož konstrukční řešení a technické vybavení a zařízení jsou dány normovými hodnotami (například z hlediska použitých stavebních hmot, požární odolnosti stavebních konstrukcí, způsobu větrání těchto prostorů). 
(7) Za nadzemní podlaží se pro účely posuzování požární bezpečnosti staveb považuje každé podlaží, které nemá povrch podlahy níže než 1,50 m pod nejvyšším bodem přilehlého terénu v pásmu širokém 3,0 m po obvodu stavby. 
(8) Výškou stavby se pro účely posuzování požární bezpečnosti staveb rozumí svislá vzdálenost od povrchu podlahy prvního nadzemního podlaží k povrchu podlahy posledního užitného nadzemního nebo podzemního podlaží. Přitom za užitné podlaží se nepovažuje technické podlaží, pokud tam není trvalé nebo dočasné pracoviště.
----------------
OCHRANA ZDRAVÍ, ZDRAVÝCH ŽIVOTNÍCH PODMÍNEK A ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ
Čl. 22
Všeobecné požadavky
(1) Stavba musí být navržena a provedena takovým způsobem, aby neohrožovala život, zdraví, zdravé životní podmínky jejich uživatelů ani uživatelů okolních staveb6) a aby neohrožovala životní prostředí nad limity obsažené ve zvláštních předpisech,15) zejména následkem
a) uvolňování látek nebezpečných pro zdraví a životy osob a zvířat a pro vegetaci,
b) přítomnosti nebezpečných částic v ovzduší,
c) uvolňování emisí nebezpečných záření, zejména ionizujících,
d) nepříznivých účinků elektromagnetického záření,19)
e) znečištění vzduchu, půdy a vody,
f) nedostatečného zneškodňování odpadních vod a kouře, 
g) nevhodného nakládání s odpady16),
h) výskytu vlhkosti ve stavebních konstrukcích nebo na povrchu stavebních konstrukcí uvnitř staveb,
i) nedostatečných tepelně izolačních a zvukoizolačních vlastností.
j) nevhodných světelně technických vlastností.
(2) Stavba musí odolávat škodlivému působení prostředí, například vlivům půdní vlhkosti a podzemní vody, vlivům atmosférickým a chemickým, záření a otřesům.
(3) Úroveň podlahy obytné místnosti musí ležet alespoň 150 mm nad nejvyšší úrovní upraveného terénu pásu pozemku v šířce 3 m hraničícího s touto místností, a alespoň 500 mm nad hladinou podzemní vody, pokud místnost není chráněna před nežádoucím působením vody technickými prostředky.  
(4) Světlá výška místností, pokud zvláštní předpis20) nebo ustanovení části čtvrté této vyhlášky nestanoví jinak, musí být alespoň:
a) 2600 mm v obytných a pobytových místnostech,
b) 2300 mm v obytných a pobytových místnostech v podkroví; místnosti se zkosenými stropy musí mít tuto světlou výšku nejméně nad polovinou podlahové plochy, přitom se nezapočítává podlahová plocha se světlou výškou menší než 1,2 m.
(5) Pozemky obestavěné ze všech stran (například dvory) musí být přístupné; mají-li plochu nad 200 m2, musí umožňovat příjezd a odjezd průjezdem o šířce nejméně 3,5 m a výšce nejméně 4,1 m.
(6) Každý byt musí mít alespoň jeden záchod a jednu koupelnu. Tvoří-li byt nejvýše dvě obytné místnosti, mohou být záchod a koupelna v jedné místnosti. Záchod nesmí být přístupný přímo z pobytové místnosti, nebo z obytné místnosti, jde-li o jediný záchod v bytě. U každé stavby s pobytovými místnostmi se počet záchodů stanoví podle účelu stavby a počtu jejích uživatelů podle požadavků části čtvrté této vyhlášky nebo v souladu s příslušnými normovými hodnotami. 
(7) Požadavky upravující ochranu osob před ozářením v důsledku výskytu radonu a produktů jeho přeměny ve vnitřním prostředí staveb stanoví zvláštní předpis.21)
19)	Např. vyhláška č. 408/1990 Sb., o ochraně zdraví před nepříznivými účinky elektromagnetického záření.
20)	Např. Směrnice č. 46/1978 sb. Hygienické předpisy o hygienických požadavcích na pracovní prostředí, ve znění směrnice č. 66/1985 sb. Hygienické předpisy, a výnosu č. 77/1990 sb. Hygienické předpisy, reg. v částkách 21/1978 Sb., 16/1985 Sb. a 9/1989 Sb. 
	Směrnice č. 58/1981 sb. Hygienické předpisy o zásadních hygienických požadavcích, o nejvyšších přípustných koncentracích nejzávažnějších škodlivin v ovzduší a o hodnocení stupně jeho znečištění, reg. v částce 14/1981 Sb. 
21)	Zákon č. 18/1997 Sb., o mírovém využití atomové energie a ionizujícího záření (atomový zákon), ve znění pozdějších předpisů.
	Vyhláška č. 184/1997 Sb., o požadavcích na zajištění radiační ochrany. 
---------------------
Čl. 25
Ochrana proti hluku a vibracím
(1) Stavba musí odolávat škodlivému působení vlivu hluku a vibrací. Stavba musí zajišťovat, aby hluk a vibrace působící na lidi a zvířata byly na takové úrovni, která neohrožuje zdraví, zaručí noční klid a je vyhovující pro prostředí s pobytem lidí (např. obytné, pracovní), a to i na sousedících pozemcích a stavbách.
(2) Nejvyšší hodnoty hluku a vibrací pro jednotlivé druhy staveb stanoví zvláštní předpis.23)
(3) Při zajišťování ochrany staveb proti vnějšímu hluku, zejména od dopravy, se musí přednostně uplatňovat opatření urbanistická před opatřeními chránícími jednotlivé stavby.
(4) Všechna zabudovaná technická zařízení působící hluk a vibrace (například výtahy, čerpadla, spínače, shozy odpadů, vzduchotechnická zařízení, výměníkové stanice, trafostanice apod.) musí být v budovách s obytnými a pobytovými místnostmi umístěna a instalována tak, aby byl omezen přenos hluku a vibrací do stavební konstrukce a jejich šíření,23) zejména do akusticky chráněných místností (například obytných místností, pracoven, nemocničních pokojů, čítáren). Požadavky zvláštního předpisu tím nejsou dotčeny.42)
(5) Instalační potrubí (vodovodní, plynovodní, vzduchotechnická, kanalizační, parovodní, teplovodní, horkovodní) se musí vést a připevnit tak, aby nepřenášela do akusticky chráněných místností hluk způsobený při jejich používání ani zachycený hluk cizí.
23)	Vyhláška č. 13/1977 Sb., o ochraně zdraví před nepříznivými účinky hluku a vibrací.
	Směrnice č. 41/1977 sb. Hygienické předpisy, nejvyšší přípustné hodnoty hluku a vibrací, reg. v částce 4/1977 Sb. 
42) Zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů.
-------------------
Čl. 27
Zvláštní požadavky
(1) Požadavky na stavby z hlediska jejich užívání osobami s omezenou schopností pohybu a orientace, včetně řešení přístupu do těchto staveb, požadavky na komunikace, konstrukce a zařízení jsou upraveny zvláštním předpisem.13)
(2) Požadavky na stavby z hlediska civilní ochrany stanoví zvláštní předpis41)
___________________________________________________________________________
41) Zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů.
-------------------
Čl. 33
Podlahy, povrchy stěn a stropů
(1) Podlahové konstrukce musí splňovat požadavky na tepelně technické vlastnosti v ustáleném a neustáleném teplotním stavu a dále požadavky stavební akustiky na kročejovou a vzduchovou neprůzvučnost dané normovými hodnotami. Souvrství celé stropní konstrukce se posuzuje komplexně.
(2) Podlahy všech bytových a pobytových místností musí mít protiskluzovou úpravu povrchu se součinitelem smykového tření nejméně 0,3. U částí staveb užívaných veřejností, včetně pasáží a krytých průchodů, musí být tato hodnota nejméně 0,6.
(3) V chráněných únikových cestách musí konstrukční a materiálové provedení podlah odpovídat normovým hodnotám (například při řešení změn výškových úrovní, umístění prahů). Na nášlapnou vrstvu podlah nesmí být použita hmota s indexem šíření plamene vyšším než 100 mm/min.
(4) Instalace uložené v podlaze nesmí narušit vlastnosti podlahy požadované pro příslušný prostor.
(5) V chráněných únikových cestách musí být na povrchové úpravy  stěn a stropů použity hmoty s nulovým indexem šíření plamene.
(6) Povrch stěn a příček v prostorech, kde je nebezpečí výbuchu prachu, musí být hladký s omyvatelnou úpravou.
(7) Pro povrchy vnitřních komunikačních prostorů budov se používají nelesklé materiály a povrchové úpravy. Lesklých povrchů se může použít v odůvodněných případech na takových místech, kde nemohou způsobit oslnění. 
-------------------
Čl. 37
Výplně otvorů
(1) Konstrukce výplní otvorů (oken, dveří apod.) musí mít náležitou tuhost, při níž za běžného provozu nenastane zborcení, svěšení nebo jiná deformace a musí odolávat zatížení včetně vlastní hmotnosti a zatížení větrem i při otevřené poloze křídla, aniž by došlo k poškození, posunutí, deformaci nebo ke zhoršení funkce.
(2) Výplně otvorů musí splňovat požadavky na tepelně technické vlastnosti v ustáleném teplotním stavu. Součinitel prostupu tepla včetně rámů a zárubní podle druhu budovy a druhu výplně je dán normovou hodnotou.
(3) Akustické vlastnosti výplní otvorů v obytných a pobytových místnostech musí být takové, aby při dané hladině venkovního hluku byly splněny požadavky na neprůzvučnost umožňující současně výměnu vzduchu ve všech obytných a pobytových místnostech v intenzitě dané normovými hodnotami.
(4) Velikost otvoru okna, pokud má sloužit jako náhradní úniková možnost, musí být nejméně 600 x 800 mm a výška vnitřního parapetu nejvýše 1200 mm. Pokud má otvor sloužit pro vedení požárního zásahu, musí mít rozměry nejméně 800 x 1500 mm.
(5) Hlavní vstupní dveře do bytů a pobytových místností musí mít světlou šířku nejméně 800 mm.
(6) Okenní parapety v obytných a pobytových místnostech, pod nimiž je volný venkovní prostor hlubší než 0,5 m, musí být vysoké nejméně 850 mm nebo musí být doplněny zábradlím nejméně do této výšky.
(7) Nejmenší rozměr průlezných otvorů ve stropech a u vstupních otvorů do šachet a kanálů je dán zvláštním předpisem.26)
(8) Otvory v požárně dělicích konstrukcích (dveře, vrata, poklopy) musí být opatřeny požárními uzávěry, které svými typy a požární odolností odpovídají normovým hodnotám. 
(9) Dveře, jimiž prochází úniková nebo zásahová cesta, musí umožňovat snadný a rychlý průchod a svým zajištěním nesmí bránit evakuaci osob, popřípadě zvířat a zásahu požárních jednotek.  
-------------------
Čl. 39
Výtahy
(1) Stavby podle druhu a potřeby se vybavují osobními, popřípadě nákladními, požárními a evakuačními výtahy. Požadavky na tyto výtahy stanoví zvláštní předpis.27)
(2) Výtahy se musí zřizovat v bytových domech s více než čtyřmi nadzemními podlažími. U nástaveb a vestaveb bytových domů s byty v pátém nadzemním podlaží se výtahy nemusí zřizovat ani existující výtahy do tohoto podlaží prodlužovat. Dodatečně zřizované výtahy se vestavují do budov, pokud to jejich stavebně technické řešení umožní; přitom je třeba dbát, aby se denní osvětlení domovního schodiště snížilo jen v nezbytně nutné míře. 
(3) Výtahová kabina osobního výtahu musí mít rozměry nejméně 1100 × 1400 mm, při stavebních úpravách a změnách v užívání stavby nejméně 900 × 1200 mm, u evakuačních a požárních výtahů nejméně 1100 × 2100 mm. Vstupní dveře nebo otvor výtahu a výtahové kabiny musí mít šířku nejméně 800 mm. Požadavky na rozměry výtahové kabiny, šíři dveří, volný prostor před výtahem a na vybavení výtahu stanovené zvláštním předpisem13) tím nejsou dotčeny. Požadavky tohoto odstavce se vztahují na stavby, které musí být vybaveny výtahem. 
(4) Strojovny výtahů musí být umístěny a řešeny tak, aby nejvyšší hladina hluku v  sousedících akusticky chráněných místnostech nepřesáhla hodnotu stanovenou zvláštním předpisem.23) Strojovna musí být ve zvláštním, uzamykatelném, osvětleném a dostatečně větratelném prostoru. Ve strojovně nesmí být žádné zařízení, které neslouží provozu výtahu. Strojovny výtahů tvoří buď samostatný požární úsek, nebo společný požární úsek s výtahovou šachtou, jsou-li umístěny nad touto šachtou. Strojovny evakuačních a požárních výtahů musí být požárně odděleny od strojoven ostatních výtahů.
27)	Nařízení vlády č. 14/1999 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na výtahy, ve znění pozdějších předpisů
--------------------
Čl. 42
Předsazené části stavby a lodžie
(1) Předsazené části stavby (balkóny, arkýře apod.) nesmí svým umístěním a provedením ohrožovat provoz ve veřejném prostoru. Spodní úroveň předsazených částí stavby nad vozovkou a přilehlou plochou v šíři 0,5 m musí být ve výšce nejméně 4,8 m.
(2) Podlahy balkónů a lodžií musí být vodotěsné. Musí z nich být zabezpečen odvod dešťové vody.
(3) Balkóny a lodžie musí být opatřeny zábradlím nebo jinou mechanicky odolnou a stabilní ochrannou konstrukcí. Nejmenší dovolená výška zábradlí je dána normovými hodnotami.
-------------------
 ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY PRO VYBRANÉ DRUHY STAVEB A ZAŘÍZENÍ
Čl. 50
Stavby pro bydlení a individuální rekreaci
(1) Bytové domy musí být vybaveny prostory pro zajištění funkce související s bydlením, pokud tyto funkce nebudou zajištěny v bytech (např. praní a sušení prádla), prostorem pro ukládání kočárků a sportovních potřeb (např. kol, saní) a úklidovou komorou s výlevkou pro úklid společných částí domu.
(2) Prostor hlavního domovního schodiště bytového domu musí mít denní osvětlení.
(3) Každý bytový dům musí mít zabezpečenu funkci shromažďování komunálního odpadu, utříděného podle druhů.16) Pokud v domě nelze vymezit prostor pro vlastní zařízení na shromažďování komunálního odpadu, musí být v přiměřené vzdálenosti mimo dům vymezena plocha pro umístění sběrných nádob na komunální odpad s napojením na pozemní komunikaci.
(4) Rodinný dům musí mít vymezen prostor pro ukládání komunálního odpadu utříděného podle druhů.16) Není-li možné takovýto prostor situovat v domě, je třeba vymezit stanoviště pro sběrné nádoby na komunální odpad na pozemku rodinného domu.
(5) Rodinný dům musí mít nejméně jedno garážové stání na jeden byt. Není-li možné z územně technických nebo stavebně technických důvodů příslušný počet garážových stání situovat v domě, mohou být řešena samostatnou garáží na pozemku rodinného domu. Kromě garážového stání v domě nebo v samostatné garáži musí být na pozemku rodinného domu vymezena plocha alespoň na jedno parkovací stání. Toto stání může být zabezpečeno na příjezdu do garáže.
(6) Světlá výška obytných místností v rodinném domě musí být nejméně 2500 mm, v podkroví 2300 mm. V obytných místnostech se šikmým stropem musí být nejmenší světlá výška dosažena alespoň nad polovinou plochy místnosti, přitom se nezapočítává podlahová plocha se světlou výškou menší než 1,2 m.
(7) Sklon schodišťových ramen hlavních schodišť do obytných podlaží v rodinném domě nesmí být větší než 35°; nepřesáhne-li konstrukční výška podlaží 3000 mm, je možno zvýšit sklon schodišťových ramen až na 41°. Počet výšek schodišťových stupňů v jednom rameni smí být nejvýše 18.
(8) U hlavních schodišť a u chodeb v rodinném domě musí být nejmenší podchodná výška 2100 mm a nejmenší průchodná šířka 900 mm; u pomocných schodišť (například do sklepních nebo půdních prostor) je nejmenší průchodná šířka 750 mm.
(9) Rodinný dům nebo stavba pro individuální rekreaci tvoří jeden požární úsek, kromě prostorů, které musí tvořit samostatné požární úseky (například garáž).
(10) V rodinném domě a ve stavbě pro individuální rekreaci se únik osob řeší pouze nechráněnými únikovými cestami.
(11) Na pozemku rodinného domu se kromě hlavní stavby rodinného domu mohou dále umísťovat  stavby, které plní doplňkovou funkci k rodinnému bydlení, popřípadě jedna stavba pro podnikatelskou činnost o zastavěné ploše do 16 m2 a 4,5 m výšky, není-li z prostorových důvodů možno zabezpečit uvedené funkce v rodinném domě. Tyto stavby se musí umístit tak, aby svým vzhledem a účinky na okolí nenarušovaly obytné a životní prostředí a podle charakteru podnikatelské činnosti splňovaly též požadavky na dopravní obslužnost a parkování; odstupové vzdálenosti těchto staveb od společných hranic pozemků rodinných domů stanoví čl. 8 této vyhlášky.
(12) Plocha zastavěná nadzemními stavbami na pozemku rodinného domu nesmí přesáhnout u:
a) rodinných domů, mezi nimiž je volný prostor, dvojdomů a koncových sekcí řadových domů, 30 % plochy pozemku rodinného domu,
b) běžných sekcí řadové zástavby 50 % plochy pozemku rodinného domu.
(13) Zahrádkářské chaty v zahrádkových osadách nesmějí mít zastavěnou plochu větší než 18 m2 včetně teras, verand a vstupů. Smějí mít jedno nadzemní podlaží bez podkroví a mohou být podsklepeny při podezdívce max. 0,5 m nad terénem. Světlá výška místností smí být maximálně 2500 mm.
(14) V zahrádkových osadách smí být kromě zahrádkářských chat umístěna jen společná stavba s hygienickým zařízením, popřípadě se společenskou místností, a s místem pro shromažďování utříděných odpadů.16) Garáže se v zahrádkových osadách nesmějí zřizovat.
(15) V zahrádkové osadě musí být řešení vzhledu zahrádkářských chat ve vzájemném souladu.
(16) Oplocení zahrádkových osad, pokud je zřizováno, musí být průhledné. Oplocení jednotlivých zahrádek je nepřípustné.
(17) Zahrádkové osady musí mít možnost napojení komunikační přípojkou na veřejně přístupnou pozemní komunikaci a musí mít zřízeny parkovací plochy pro automobily.
----------------------
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Čl. 63
Výjimky
Za podmínek stanovených v § 138a stavebního zákona lze v odůvodněných případech povolit výjimku z ustanovení:
Čl. 4	odst. 6, 9, 10, 12, 17, 22 písm. b), c)		Čl. 49	odst. 5	
Čl. 8	odst. 2, 3, 4, 5, 8		Čl. 50	odst. 1, 5, 8, 12	
Čl. 10	odst. 3		Čl. 51	odst. 11	
			Čl. 56	odst. 1	
Čl. 22	odst. 3, 4		Čl. 57	odst. 7	
Čl. 30	odst. 5		Čl. 59	odst. 4	
Čl. 47	písm. a)		Čl. 60	odst. 7 písm. d)	
Čl. 48	odst. 4