Alternativní školství

Termín „alternativní školství“ není oficiálním termínem uvedeným v zákoně či ve vyhlášce. Začal se  používat po roce 1989, kdy vznikla potřeba rozšířit vzdělávací nabídku zejména středních škol a vedle státních škol vznikaly školy zřizované jinými zřizovateli než státem. Jako „alternativní“ nabídka vzdělávání tak vznikaly školy soukromé a školy zřizované církvemi nebo náboženskými společenstvími. 
V té době byl v hl.m. Praze podporován zejména rozvoj  soukromých středních škol, především gymnázií, s cílem umožnit studium a přípravu na vysoké školy vyššímu počtu kvalitních uchazečů, kteří museli být dříve pro nedostatek míst odmítáni. V dnešní době lze konstatovat, že celková nabídka míst na středních školách včetně gymnázií je dostatečná a  vzhledem k prudkému poklesu populace v posledních letech bude v nejbližší době nutno naopak přistoupit k redukci sítě škol. 

Postupně se pod termín „alternativní školství“ začaly zahrnovat všechny školy včetně státních, které se odlišují od standardních škol cílenou úpravou výchovně vzdělávací náplně. Odlišnost spočívá ve specifičnosti obsahu vzdělávání (programu) školy, metod výuky a organizace vyučování, hodnocení znalostí a dovedností vzdělávaných. Ze specifických programů škol lze např. uvést 
- bilingvní, tj. dvojjazyčná gymnázia s výukou vybraných předmětů v cizím jazyce 
- školy Montessori jako  předškolní zařízení nebo základní školy se zdůrazněním vlivu vhodných výchovných podnětů na individuální rozvoj dítěte; 
- waldorfské školy zahrnující obvykle mateřskou, základní a střední školu s důrazem na rozvíjení nejen intelektu, ale zejména na rozvoj citů, estetických  postojů, pracovních návyků; 
- vzdělávací programy Obecná škola, Základní škola, Národní škola v základním školství;   k projektu Zdravá škola se jednotlivé základní školy přihlašujíc  v  rámci některého z uvedených vzdělávacích programů jako ke komplexnímu systému podpory zdravého životního stylu, podpory zdraví ve školách, péče o zdravé klima školy.
- školy s rozšířenou výukou jazyků, přírodovědných předmětů a výchov (výtvarné, hudební, sportovní - tělovýchovné) atd.

Možnost volby rodičů vzdělávat své děti ve školách s různými, alternativními výchovně vzdělávacími programy, je na rozdíl od let minulých dnes již samozřejmostí a alternativní školství tak významně přispívá k žádoucímu  rozvoji individuálních schopností žáků.

Pod „alternativní školství“ patří nesporně celý systém speciálního školství.
Od 1.1.2001 přešly na hl.m. Prahu všechny typy speciálních škol. Hl.m. Praha má nyní možnost ovlivňovat proces vzdělávání a dalšího vzdělávání pedagogických pracovníků v oborech speciální pedagogiky, pedagogické psychologie, speciálních oborových předmětů, výchov a 

příslušné didaktiky, didaktické techniky a technologie, podílet se finančně ve spolupráci s MŠMT na získávání  finančně náročných pomůcek v oblasti speciálního školství. 

Pomoc města alternativnímu školství by měla mimo jiné spočívat v uplatňování zahraničních moderních vzdělávacích trendů, prezentaci škol s alternativními vzdělávacími programy  na veřejnosti, řešení odpovídajících a dané výuce vyhovujících prostorových podmínek. Je třeba dále rozvíjet spolupráci odboru školství MHMP s MŠMT, Českou školní inspekcí, městskými částmi, úřady práce a dalšími sociálními partnery v této oblasti.