Pražská botanická zahrada v letech 1995 - 2001

Pražská botanická zahrada byla zřízena usnesením 25. plenárního zasedání NVP ze dne 31.10.1968 (č.25/9) jako samostatná rozpočtová kulturní organizace NVP, a to s účinností od 1.1.1969.  Původní plán byl megalomanský, počítal s plochou přesahující 130 hektarů.  Před devadesátými lety se však - přes veškeré proklamace udělalo jen málo užitečného a namísto botanické zahrady v Troji přežívala instituce s údajným výchovně-popularizačním programem, v níž nesystematicky vznikaly nesourodé projekty, aby se vzápětí rušily. Toto období lze nazvat obdobím naprosté stagnace.
	Od 22.9.1992 je Pražská botanická zahrada příspěvkovou organizací hl.m.Prahy. Od počátku devadesátých let vzniká z iniciativy OŽP MHMP a ve spolupráci s širokou obcí představitelů botanických zahrad, ÚRM a ostatních odborných institucí rozvojová studie severní části Trojské kotliny (ateliér Arborea,1994). Byla tak dána pevná kostra, řešící vzájemné územní vztahy a vazby, v jejímž rámci bylo možné zpracovat i generel rozvoje PBZ  (Studie jádrového území PBZ, Arborea 1996, zadána na základě usnesení RZHMP č.1178 ze dne 6.9.1994) a stabilizovat její zhruba na třetinu zmenšené území i v územním plánu hl.m.Prahy. Skutečná expozice v budoucnu by měla pokrýt plochu zhruba 18 hektarů, zbytek tvoří rekreační volně přístupné plochy, chráněná území, dětská hřiště atd.
	V roce 1995 měla PBZ  výstavní plochu cca 2.5 ha, vystavovala a v zásobních sbírkách udržovala něco přes 4000 taxonů (nárůst o asi 64 % oproti 
2538 druhům, pěstovaným na konci osmdesátých let) – to byl důsledek toho, že v letech 90 - 95 již začali v zahradě působit správci jednotlivých sbírek, kurátoři.

Do plánů zahrady v letech 1995 – 2001 patřily především tyto úkoly:

* vyřešení restitucí a převod nadbytečného majetku spravovaného zahradou na město
* vytvoření nového pracovního týmu, zvl. kurátorů sbírek	
* rozšíření expozičních ploch
* rozšíření a zkvalitnění sortimentu pěstovaných rostlin
* rozšíření kontaktů s botanickými zahradami v ČR i  v zahraničí
* přeměna v moderní výstavnickou a odbornou instituci.
* v rámci správy přírodního parku Drahaň-Troja vytyčení nové naučné stezky
   a zlepšení managementu správy chráněných ploch
* záchrana vinice sv.Kláry, spravované MČ Troja
* ochrana genofondu ČR (záchranné kultury a reintrodukce)

Restituce 
byly řešeny většinou výměnou pozemků pana Quido Schwanka za plochy v majetku města.MP. Dnes je nedořešen jen výkup pozemků od jednoho soukromého vlastníka a převod pozemků z Pozemkového fondu ČR na město. PBZ ukončila všechna soudní jednání ohledně nemovitostí, a ty „převedla“ na město, většina následně svěřena MČ Praha Troja.
Organizační struktura byla změněna, započala snížením administrativy z původních 18 osob na 6 (komprimace pracovních úkolů, využití pracovní doby, organizace práce). Volná místa byla využita k nutnému navýšení skupiny zahradníků. Z dnešních šesti kurátorů pracovala před rokem 1995 v zahradě polovina. Byl ustanoven šéfzahradník, změnili se vedoucí zahradníci expozice a školky. Dnes PBZ disponuje nesporně nejkvalitnějším odborným týmem pracovníků v ČR a kvalitou kurátorského týmu se přinejmenším vyrovná předním evropským zahradám. Zahrada má, samozřejmě, instalovanou počítačovou síť, kurátoři mají k dispozici internet, knihovna přešla z populárně-zahrádkářské úrovně na vysoce odbornou..

Expozice byla rozšířena o dalších cca 2.5 ha na celkových 5 ha zpřístupněných ploch pro veřejnost. Přibyla:
 japonská zahrada, suché vřesoviště, expozice turecké květeny, expozice flóry Středomoří a sbírka velkokvětých kosatců (iridárium). V původní “úvodní” expozici zůstala zachována jen cestní síť a část centrálního trávníku. Přibyla zde kolekce mrazuvzdorných bambusů, rozsáhlá sbírka denivek, rovinná skalka, vitrína s masožravými rostlinami a kosatci (sekce Oncocyclus ). 
Původní rozpadlý pěstební skleník byl přestavěn na skalničkový expoziční.

 V současné době je dokončeno a rozpracováno dalších asi 9 ha ploch, které budou zpřístupněny veřejnosti a které spojí úvodní expozici s prostorem dendroškolky pod Bohnickým sídlištěm. Zahrada byla oplocena, zcela ukončena je tzv. pivoňková louka, jezero a rašeliniště, sbírka mrazuvzdorných kaktusů a navazující asi 1.5 ha expozice „americké prérie“. Les na dendroškolce byl podsazen hájní květenou. V letošním roce 2001 zahájeny  výsadby expozice Asie, vysazena je sbírka šeříků, buddlejí, amerických dřevin a dubů, dosazují se další prvky v lese. Nebyla, bohužel, dokončena stavba tropického skleníku.
Stavební objekty .
Kromě vlastních expozic ovšem v PBZ vznikla v letech 1995 - 2001 další rozsáhlá infrastruktura, zpravidla nepřístupná veřejnosti, ale naprosto nezbytná pro chod zahrady. V prostoru dendroškolky byly postaveny skleníky pro chladnomilné cibuloviny o rozloze cca 250 m2, skleníček sloužící výsevu mrazuvzdorných kaktusů, a konečně skleník sloužící jako množárna, výsevní skleník a zimoviště. Byla vybudována zcela nová pařeniště , závlahy v celém budoucím areálu, je dokončováno parkoviště, začala výstavba cestní sítě terénními úpravami a v roce 1999 bylo v lesoparku u školky otevřeno nové dětské hřiště, sloužící především Bohnickému sídlišti.
 V zahradě vznikla i vlastní orchidejová laboratoř, umožňující výsevy ve sterilních podmínkách: pokud uvážíme, že jedna orchidej (ne vzácné druhy, ty jsou podstatně dražší) kupovaná od firmy stojí průměrně 30.- DM, tedy cca 600.- Kč a to, že v laboratoři dnes PBZ pěstuje cca 10.000 mladých rostlin, je zřejmé, o jak rozsáhlou úsporu se jedná.
Sortiment
	Jak bylo řečeno výše, v roce 1995 měla PBZ v kultuře cca 4000 taxonů (včetně letniček a rostlin plánovaných např. do živých plotů). Nárůst přírůstkových čísel v letech 1995 - 2001 je zachycen v grafu. Každé číslo přírůstkové knihy znamená jeden nově získaný druh nebo odrůdu rostliny. Odhadem jde z 80 % o bezplatnou výměnu semen z indexů seminum botanických zahrad, zbytek představují expediční sběry a nákupy od firem, popř. výkupy sbírek. PBZ má k dnešnímu dni výměnu semen a rostlin s 518 botanickými zahradami celého světa. Samozřejmě vydává i vlastní index, v němž počet nabízených položek stoupl od r.1995 do roku 2001 z 242 na dnešních 515.
Součtem výše uvedených přírůstkových čísel bychom došli k závratné cifře 31.585, resp., přičteme-li i celkem 7827 položek z let ´93-´94, dokonce 39.412 a to pouze u venkovních druhů. Musíme ovšem počítat s tím, že klíčivost semen, zaslaných botanickými zahradami bývá sotva poloviční, dále následuje selekce (mnohé položky jsou chybně určené), nepočítejme ani taxon již pěstovaný, ale pocházející z jiné původní lokality. Další rostliny uhynou (introdukce, zkoušky mrazuvzdornosti) nebo jsou ukradeny. S jistotou však můžeme počítat s tím, že jedna třetina získaných rostlin v zahradě  zůstává.  
Dostaneme se tedy k realistickému číslu 11.940 druhů. K tomu připočítejme 
4000 druhů pěstovaných před rokem 1995 a odhadem nejméně 6 000 druhů rostlin tropických, výše nezapočítaných. Z toho vyplývá, že PBZ dnes pěstuje přes 20.000 druhů vyšších rostlin, čímž se dostává na druhé místo v Evropě (počet pěstovaných taxonů je plně srovnatelný s nejvyspělejšími evropskými zahradami – Londýn, Kew –34 000 taxonů, Berlín – 20 000 taxonů).

Sbírky PBZ jsou již dnes vysoce ceněné zahraničními odborníky a v rámci ČR je PBZ obecně pokládána za nejdynamičtěji se rozvíjející zahradu.

Finanční hodnota sbírek PBZ (což je častý dotaz) je obrovská. Samozřejmě se značně různí, sáček semen letniček se může pohybovat mezi korunami a 240.- Kč, pokud vezmeme obvyklé ceny firem s rostlinami exotickými (palmy, helikonie, banány), je průměrná cena / 1 rostlinu 1.360.- Kč. Pokud se sbírka skleníkových rostlin vynásobí tímto indexem, dospějeme jen u této části kolekce k cifře převyšující osm milionů Kč. Společenská (ekologická) hodnota je zcela nepochybně nevyčíslitelná. 
Expediční činnost. 
Důležitým faktorem, ovlivňujícím kvalitu sbírek PBZ je vlastní expediční činnost zahrady. Nehledě na to, že jde o vědecky využitelný, geneticky “čistý” materiál (genofond), zahrada tak především získává rostlinné druhy jinde nepěstované a navíc, přepočítáme-li běžnou nákupní cenu u firem, za sotva třetinovou částku, tedy značně úsporně. Jen díky expedicím jsou v zahradě pěstovány i druhy dosud vědecky nepopsané, nové, z nichž lze jmenovat např. Macrosiphonia z řečiště Río Bocay na hranici Nikaraguy a Hondurasu, Anthurium berriozabalense var. romanae, Lycaste a Stelis z guatemalského Cobánu, Brassia z Ekvádoru, mexická Bouvardia, případně Cymbidium a Typhonium z Vietnamu.
 Jmenované rostliny, pěstované pouze v PBZ, mají nezměřitelnou hodnotu, protože se jedná o jediné známé exempláře svého druhu na světě. 
Ve sklenících PBZ jsou pěstovány i některé typové rostliny, na jejich základě byl pro vědu nový druh popsán, např. Anthurium sarukhanianum CROAT & HAAGER z Mexika, anebo vietnamské orchideje Ascocentrum christensonianum.HAAGER či Christensonia vietnamica HAAGER. Kromě toho má díky expediční činnosti PBZ v kultuře další nesmírně cenné rostliny, např. ve sbírce vietnamských orchidejí Coelogyne dichroantha, druh známý z jediné kresby z počátku 19.století, nebo Bulbophyllum ignevenosum, doložený pouze částí květu v pařížském herbáři. K obrovským vzácnostem patří i orchidej Palumbina candida, kterou expedice PBZ nalezla v Guatemale: tato rostlina nebyla již přes 100 let ve volné přírodě pozorována a byla pokládána za vyhynulou.
	Samostatnou kapitolu pak tvoří novošlechtění a vlastní selekce, tedy nalezení a uvedení nového kultivaru (odrůdy) do kultury. 
	Z vlastního křížení PBZ jmenujme alespoň orchideje Bletilla striata x Bletia purpurea a Christensonia vietnamica x Vanda Herziana ´Blaue Donau´, kdy jde o světově první použití rodu v hybridizaci. Další hybridy jsou dosud neregistrovaná, tedy opět světově prioritní křížení: Aërides houlletiana x Hygrochilus parishii v mariottiana, Cattleya Aquifin x Sopheolaeliocattleya Anzac ´Orchidhurst´, Brassocattleya Madame Charles Maron x Sophrolaeliocattleya Tahiti ´Paprika´, Encyclia mariae x Cattleya Brabantiae, Laelia Cinnabrosa x Cattleya trianaei, Laelia pumila v. praestans x Cattleya Brabantiae, Miltonia roezlii x Rossioglossum williamsianum, Odontocidium Tanif x Oncidium crispum,Odontocidium Wera Stolze x  Rossioglossum grande, Oncidium croesus x Rodriguezia venusta, Phalaenopsis (/Alice Gloria x Hamaoka/ x Chamonix) x P. Chamonix, Phalaenopsis Delwin x P. (Mivac Caresse ´Passion´ x  Côte d´Azure), Phalaenopsis Gabriel Schumacher x P. (Fifi x /Cadifa x Career Girl ´Lustig´/), Phalaenopsis Helmut Sang x P. Milva ´Neapel´, Phalaenopsis pallens x P. aphrodite ssp. formosana, Phalaenopsis pallens x P. venosa, Phalaenopsis schilleriana x P. York, Phalaenopsis speciosa x P. aphrodite ssp. formosana, Trudelia cristata x Vanda Herziana ´Blaue Donau´ z čeledi Gesneriaceae jsou v kultuře PBZ zastoupena dvě nová vlastní šlechtění, a to Kohleria ´Strawberry Fields´ a Sinningia ´Neon´.
	PBZ má i řadu vlastních kultivarů (většinou rostliny ze sběrů). 
Z tropických je nutno jmenovat Aërides odorata ´Halloween´, Gongora leucochila ´Romana´, naprosto unikátní masožravý Nepenthes alata ´White Wonder´ a fialový Syngonium acutatum ´Caribbean Night´, z venkovních, mrazuvzdorných trvalek a dřevin Acantholimon armenum ´Cristatum´, Thymus ´Cristata´, Arum maculatum s tmavým středem, Dracunculus vulgaris ´White Wizard´, Pinus mugo ´Troja 1 – 4´ a ´Plešné jezero´, Pinus silvestris ´Troja´, Pinus uncinata ´Soos´, Fagus ´Kokořín´, Diervilla ´Troja Black´, Buddleia - variegátní forma z Nancho Purple, Berberis crataegina - sivá forma, Cornus alternifolia - kompaktní forma, Fraxinus rhynchophylla – variegátní, Lonicera chrysantha – variegátní, Morus ´Trhanec´( z Číny) a laciniátní Acer platanoides.

	Spolupráce s dalšími institucemi. 
Kromě již zmíněné výměny semen a rostlin s 518 botanickými zahradami celého světa se PBZ podílí – především poskytnutím nadbytečného materiálu – na budování sbírek dalších institucí. Jde z nich jmenovat např. ZOO Praha, VÚOZ Průhonice, arboreta Jablunkov a Vsetín, Botanický ústav AV Třeboň, botanickou zahradu při ZOO Plzeň a mnoho dalších.

Vinice, 
jako kulturní památka přešla (spolu s kaplí sv.Kláry) pod PBZ v roce 1995 a to v zuboženém, z hlediska rostlinolékařského zcela katastrofálním, stavu. Dnes je odplevelená, PBZ každoročně dosazuje 500-1000 nových sazenic révy. Choroby a škůdce se dodnes nepodařilo zcela potlačit, stav je však podstatně lepší a projevují se jen v nepříznivých letech.. Opraven byl historický viniční domek (část hrazena z prostředků OPP MHMP), až na malý ale velmi obtížný úsek na západní straně vinice, který zbývá dokončit, byla nově postavena kamenná zeď v délce cca 450 m a zbytek ohrazení opraven. Na asi 350 m dlouhou jižní zeď se PBZ podařilo zajistit v roce 1996 mimořádnou dotaci MŽP ČR ve výši 2 mil. Kč. Zahrada zajistila nezbytné opravy a úpravy kaple sv.Kláry.
Chráněná území, naučná stezka, práce s mládeží
	PBZ vypracovala management a zajišťuje údržbu chráněných území v rámci zahrady i přírodního parku Drahaň – Troja (odstraňování náletů, vypásání vřesovišť atd.). V prostoru Větrníku vybudovala ve spolupráci s archeology základ pravěkého sídliště, kde se několikrát ročně pořádají – především pro mládež - týdny pravěkých technologií. Velice oblíbené jsou dny dětí, pravidelné kurzy výroby ručního papíru, barvení látek přírodními barvivy atd. Po celou sezónu se pořádají výstavy, ať již fotografické, z expedic PBZ, anebo hmatové, pro nevidomé, ve spolupráci s Psychiatrickou léčebnou v Bohnicích (výstava obrazů pacientů, výrobky Focus atd.). V letošním roce bylo dokončeno vytyčení nové trasy naučné stezky a provedeno její označení.
Ochrana genofondu ČR
	PBZ ve spolupráci se Správou CHKO Český kras, MŽP a dalšími organizacemi spolupracuje i v oblasti záchranných kultur a reintrodukce namnožených ohrožených druhů na původní lokality. Mezi úspěšné akce patřily především záchova Adenophora a Dracocephalum (CHKO Český kras) a Gentianella sagittalis (Kosova hora).
  
Na základě úkolu Rady hl.m.Prahy (usnesení č.1033 ze dne 19.6.2001) „zajistit zpracování expertního posudku budoucí expozice ve skleníku po botanické stránce“ vypracoval na žádost OMZ MHMP ing. Tomáš Peš, vedoucí Botanické zahrady v Plzni, náš přední expert v tomto oboru, posudek. Dovolím si z něho citovat:
„Pražská botanická zahrada buduje již řadu let své sbírky rostlin velice intenzivně. V posledních letech se výrazně obohatily i sbírky skleníkových rostlin. Počtem pěstovaných taxonů (více než 15 000) se dnes řadí mezi druhově nejbohatší sbírky světa. Její odborná hodnota je jistě ještě daleko významnější, neboť zde naprosto převažují rostliny s přesně evidovaným původem v přírodě. Obzvláště sběry z vlastních expedic zahrady do Guatemaly, Nikaraguy, Vietnamu, Mexika, Filipín i jinam dnes představují nevyčíslitelnou hodnotu vědeckou. Jsou vlastně genovými bankami těchto oblastí ohrožených ztrátou biodiverzity různými civilizačními vlivy. Celá řada pěstovaných taxonů ještě není ani vědecky popsána, natož abychom něco věděli o jejich biologii a postavení v ekosystémech. Právě tyto přesně dokladované rostliny a znalost jejich ekologických podmínek v přírodě jsou zárukou do budoucna, že zůstanou zachovány alespoň ex situ, tj. v kultuře botanické zahrady.
Záchrana genofondového bohatství botanickými zahradami nespočívá jen v hromadění a kultivaci rostlin, ale rovněž v jejich prezentaci široké veřejnosti, a tím probouzení vůle a chuti na této planetě něco pro záchranu její biodiverzity udělat. Právě tyto odborně vedené ukázky biotopů zohledňujících ekologické nároky rostlin jsou jedněmi z nejpůsobivějších. Z plánů nové skleníkové expozice Pražské botanické zahrady vyplývá, že se právě snaží o vytvoření takových biotopových ukázek. Odborná erudice pracovníků botanické zahrady, zvláště znalost ekologických podmínek na přirozených nalezištích pěstovaných rostlin jsou pro mne zárukou vybudování dokonale odborně i naučně působících expozic. Nashromážděné bohaté kolekce rostlin jistě napomohou tyto nelehké cíle splnit. Mimo to téměř úplné sbírky některých taxonomických skupin určitých oblastí určitě srovnatelné s těmi nejvýznamnějšími v Evropě umožní jejich zkoumání a využití i v jiných oborech než je botanika.“

Pražská botanická zahrada, přes všechny peripetie s výstavbou skleníku Fata Morgana,  má všechny předpoklady pro to, aby se stala chloubou hlavního města.   Pracovníkům botanické zahrady pod vedením ředitele Jiřího Haagera se podařilo vytvořit unikátní sbírky nevyčíslitelných hodnot, které svým významem daleko přesahují hranice města i státu. K takové práci nestačí jen velké odborné znalosti, které jsou nutným předpokladem, ale především obrovské osobní nasazení celého kolektivu. (A to i přesto, že platy v PBZ jsou výrazně pod celostátním průměrem, o pražském průměru nebo o neexistenci odměn ani nemluvě.) Taková souhra profesionality a osobního nadšení vedení instituce i řadových pracovníků se často nevyskytuje. Ani v životě města. Domnívám se, že je třeba si uvědomit, že nestačí jen peníze, aby se povedla „velká věc“. K tomu každý, tedy i botanická zahrada, potřebuje morální podporu. Nejsem si jistá, jestli jsme schopni ji plnohodnotně a účelně poskytnout. Pevně věřím, že se tak neděje ze zlé vůle. Proto také byl napsán tento článek.

Ing. Kateřina Vaculová
ředitelka odboru městské zeleně Magistrátu hl. m. Prahy

V Praze dne 3.října 2001