Na začátku tiskové konference zdůraznil primátor Jan Kasl, že jde vlastně o několik témat, která se sbírkou souvisejí, proto byli pozváni i další hosté, kteří budou odpovídat na otázky novinářů. Každého z hostů pak primátor požádal o krátké úvodní slovo.
Prof. Jiří Witzany: “To podstatné ke koncepci opravy Karlova mostu je v tiskové zprávě, ale chtěl bych uvést ještě několik doplňků. Především bych chtěl říci, že více než polovina mostních oblouků tvořených kamenných zdivem je narušena trhlinami a mikrotrhlinami, které se, jak prokázaly průzkumy prováděné v posledních letech, trvale rozvíjejí. Podle průzkumu, který jsme prováděli, se dá říci, že více než čtyřicet procent kamenných bloků je narušeno povrchovým rozpadem, v případech větších trhlin i jejich podpovrchových částí. Já jsem se často setkal s otázkou, jestli stav Karlova mostu je skutečně takový, že vyžaduje opravu. Já se domnívám, že nedílnou součástí hodnoty Karlova mostu je historická hodnota konstrukce a že je třeba přijmout veškerá opatření, aby dodatečnými zásahy, prováděním oprav, údržbou atd. historickou hodnotu uchovali. A odkládání opravy Karlova mostu znamená na základě průzkumů mostu, které byly provedeny, že nutný zásah by se stále zvětšoval, a tím by se vlastně do jisté míry narušila historická identita Karlova mostu. Byl bych rád, kdyby ta oprava byla současně vnímána jako velice citlivý přístup magistrátu, který sleduje především uchování této památky. O její životnosti těžko hovořit, ale všichni by asi byli rádi, kdyby se po Karlově mostě mohlo chodit i na počátku příštího tisíciletí. Poměrně málo se v souvisloti s opravou hovoří o potřebě podívat se na to, jak vypadají základy mostních pilířů. Ty jsou sice kontrolovány, nicméně je zřejmé, že bude potřeba práce rozšířit i v těchto částech. U Karlova mostu je typické to, že ty poměrně husté pilíře snižují průtočnost Vltavy a byly také příčinou častých poškození konstrukce při povodních, naposledy v roce 1890. Musíme se tedy v rámci opravy podívat, jak vypadá založení mostních pilířů, do jaké míry jsou pilíře narušeny. Ty byly totiž zakládány velice zajímavým způsobem, na takzvaných skříních, což byly vpodstatě vory z masivních kmenů, které se připlavily na místo, na ně se postupně zdily pilíře a jak se zatěžovaly, tak dosedly na dno. To je jedna z nejpravděpodobnějších domněnek, jak byl založen Karlův most. Zbytky vorů byly objeveny po povodni v roce 1890.”
Ředitel TSK Martin Vlk: “Pokud nebude provedena údržba v příslušném čase, tak potom náklady na opravu se zvyšují a rozsah údržby se zvětšuje. Mám tady  návrh postupu jak bude oprava prováděna. V první etapě by se měla dělat strana malostranská – zhruba čtyři oblouky, kdy provoz na mostě by byl zachován od schodiště na Kampu směrem na Staré Město. Ta druhá etapa by měla být prováděna při uzavření mostu ze staroměstské strany, ale to je zatím předpoklad. Stavební povolení je vydáno, soutěžní podmínky pro dodavatele jsou připravovány Technickou správou komunikací a budou předloženy Radě hlavního města Prahy.”
Ředitelka odboru památkové péče Magistrátu hl. m. Prahy Jiřina Knížková: “Z hlediska památkové péče byla obnově Karlova mostu věnována skutečně maximální pozornost. Ovšem dodnes je předmětem diskuse, zdali stav mostu je skutečně tak kritický či není, což mne trošku překvapuje, protože expertíza pana profesora Witzanyho jednoznačně dokázala maximální přítomnost vlhkosti. Dokonce v závěrech se uvádí, že v některých pilířích je samostatná voda,  takže to jsou fakta, která dokazují, že stávající hydroizolační systém přestal být funkční. Odbor památkové péče bude jmenovat nezávislou komisi, která bude dohlížet na provádění prací častěji, než budou svolávány kontrolní dny. V komisi by měli být zástupci zdejšího odboru, Státní památkové péče, Klubu za starou Prahu, investora a projektanta. Myslím, že tímto složením lze docílit skutečně nezávislého a objektivního pohledu na věc. Dále bych chtěla říci, že ve všech rozhodnutích, stavebních povoleních je nařizováno použít nejkvalitnějších materiálů, předpokládám tedy, že tomu tak bude. A  ještě jedna záležitost. Přece jenom z hlediska památkové péče jsme všchni opatrní, když slyšíme  o tom, že by se měl vybrat násyp až na rub kleneb. Byli bychom rádi, kdyby při práci na prvním oblouku byla tato činnost prováděna nejprve formou sond, a teprve po vyhodnocení jejich výsledků se eventuleně přistoupilo k tomuto zákroku.”

Dotazy:

Co je dnes ještě na mostě autentického?
Prof. Jiří Witzany: “Především ty oblouky, které jsou předmětem první etapy opravy. Jsou tam ještě kamenné bloky, na kterých je značka huti Petra Parléře.”

Jaký  je časový harmonogram etap?
Ředitel TSK Martin Vlk: “První etapa je plánována od března do června příštího roku.”
Primátor Jan Kasl: “Musím upozornit, že to mohou ovlivnit památkáři. Trvalý dohled památkové péče může znamenat, že si vyžádají čas na podrobnější průzkum. Budou mít, řekl bych, jednoznačné právo vetovat tempo a rozsah práce. To je priorita u takové památky. Vzhledem k tomu, že tato etapa neomezuje provoz na celém mostě a když památkáři rozhodnou, bude to samozřejmě déle, třeba do srpna.”

A kdy začne druhá etapa? Bude následovat hned?
Primátor Jan Kasl: “Na základě toho, co se zjistí v té první, se musí zpracovat projektová dokumentace a zajistit stavební povolení, na což si myslím, že bude stačit čas do konce roku 2002, do února 2003, tak aby na jaře 2003 mohla začít oprava té větší části. V té se původně počítalo se lhůtou do listopadu a s uzavřením mostu, což je pro mnohé nestravitelné. Ovšem, kdyby se chodilo na nějakých lávkách nad konstrukcí, by znamenalo třeba i zpomalení tempa prací. Můj odhad je, že do konce roku 2004 by mělo být vše hotovo. Ale je to odhad, který se může změnit.”

Bude nějaký seminář na téma oprava Karlova mostu a bude se přihlížet i k eventuelním oponentským posudkům například ze zahraničí?
Primátor Jan Kasl: “Zatím nevím o nějakých zahraničních posudcích, viděl jsem některé – řekněme ne pražské. Nadační fond České pojišťovny pro záchranu památek nabídl, že by zorganizoval v tomto směru akci, šlo by o diskuse se širším dopadem na památky obecně. Nebráníme se různým názorům, ale jde jenom o to, aby se věci nenechávaly běžet. Jen se tlachá, tlachá a nic se nedělá – to se tady stává. A to bych nerad.”
Prof. Jiří Witzany: “Já bych k tomu řekl, že tento stav je výsledkem patnáctiletých diskusí, tedy není výsledkem něčeho, co by se zpracovávalo někde v ústraní. Ten první dokument z roku 1995 je výsledkem práce asi dvaceti odborníků, stavitelů i památkářů. Dále – první signál, že se s mostem má něco dělat, daly vlastně poruchy, které se objevily bezprostředně po dokončení rekonstrukce na začátku sedmdesátých let.  Projekt se opírá o objektivně zjištěná fakta. Ta rekonstrukce, jak se někdy objevuje v tisku, neznamená nějaký necitlivý zásah do té kamenné konstrukce. Podíváme-li na ty důležité části mostu, jsou vlastně dvě. Kamenná konstrukce – oblouky, pilíře a opěrné zdi – ta nemá být nikterak rozebírána a nemá být do ní zasahováno. Má být provedeno pouze ošetření více narušených kamenů, aniž by docházelo k takovým necitlivým zásahům, jako jsme byli svědky na konci šedesátých a na začátku sedmdesátých let, kdy byly třeba poprsní zdi rozebrány, provrtány, zainjektovány, byly spřaženy betonovou deskou atd. Druhá část je vlastní výplň mostu, která je zčásti historická – od devátého do patnáctého oblouku jsou zřejmě ještě historické navážky  - řekněme z konce čtrnáctého a začátku patnáctého století, protože most byl porušen ještě před dokončením. Čili tam bude těsná spolupráce s památkáři, protože tyto vrstvy jsou zřejmě silně kontaminovány chemickými látkami, víte, že se na mostě solilo, používala se močovina. Průzkumy ukazují, že se tam dějí neustále poměrně intenzivní chemické a biochemické procesy, které kámen, ze kterého je most, narušují. Kámen, bohužel, není příliš kvalitní. Je to sedimentární hornina a pískovec, a ty nemají příliš velkou odolnost. Já jsem přesvědčen, že jakákoli expertíza, domácí či zahraniční, musí tento fakt konstatovat. I to, že není možné nadále nechat takovouto památku pod vlivem těchto nepříznivých faktorů. Že není možné dojít tak daleko, aby se pak musela celá řada prvků této kamenné konstrukce vyměňovat – a to by byl potom velice necitlivý zásah. Je to tedy rekonstrukce, která má z velké části charakter preventivních opatření.”
Primátor Jan Kasl: “Já bych připomněl, že je lépe použít slovo oprava, nikoli rekonstrukce, protože my nic nebudeme měnit, je to prostě oprava.”

Proč vyhlášená sbírka nemá přívlastek “národní” a kolik chce Praha vybrat?
Primátor Jan Kasl: “Sbírka vznikla jako vedlejší produkt snahy získat finance na opravu mostu. Bohužel, ministerstvo kultury, stát, nedává Praze žádné finance na opravy těchto objektů. Je to pouhých pět a půl milónu korun pro městské části na ochranu památkových objektů, na regeneraci památkových zón. Takže Praha vůbec nemá šanci získat příspěvek od státu na opravu národní kulturní památky, na opravu Karlova mostu. Naopak město samo dává ze svého dary na tyto účely, za poslední tři roky je to sto padesát milónů korun, ale to není vše, dáváme další milióny, skoro čtyři sta padesát miliónů, na památky, ať už jsou v majetku města či svěřené městským částem nebo i soukromých. Kdybychom nedávali soukromým vlastníkům, tak bychom opravu mostu mohli zaplatit celou, ale nepovažuji za správné, abychom nepomohli plošně, aby objekty, které mají hodnotu, nechátraly, aby byly na úrovni své historické hodnoty. A teď naopak říkáme, pomozte nám. Karlův most není jenom komunikace čtvrté třídy mezi pravým a levým břehem Vltavy,  kterou spravuje Technická správa komunikací, není to pěší lávka přes řeku, je to – omlouvám se Hradu – pro mne je to památka číslo jedna v Praze. V souvislosti se sháněním peněz a s tím, že nám ministerstvo sdělilo, že má na památky na celou republiku něco přes dvě stě padesát miliónů a že těžko něco z toho na Karlův most dávat, a když, tak jenom v řádu jednotek, tak jsem říkal, že když se historicky vozily kameny z měst království českého – a někteří vozili vajíčka, i natvrdo – tak jestli bychom neměli zkusit oslovit veřejnost, jestli by Češi, Moravané a Slezané, nepřispěli. Takže tuhle myšlenku jsme měli, ale nerozpracovávali jsme ji natolik, že bychom uvažovali o cíli opakovat národní sbírku, opakovat Národní divadlo. Prostě dělat z toho velkou patetickou akci. Myslím si, že to je velmi civilní přístup. Karlův most je prostě náš, jak stojí i na logu sbírky, je to, myslím si, lepší než národní. Konečně asi ani turisté nenechají pokladničky bez povšimnutí, věříme, že také přispějí, takže to vlastně bude zčásti i mezinárodní sbírka. – Pokud je o sumu, nemáme žádnou cílovou částku, prostě bude tam tolik, kolik bude, až sbírka skončí. Podle posledních informací, které mám, tak na účtě, který byl zřízen je nyní přes sedm a půl miliónu korun. Až bude webovská stránka věnovaná Karlovu mostu, budeme průběžně uveřejňovat stav účtu a také jména dárců a další informace. Po započetí prací na jaře příštího roku počítáme i se zprostředkováním obrazových informací přímo z mostu, on-line na internetu, video atd. Kromě finanční pomoci jsou totiž přislíbeny i jiné formy, služby apod. Například logo pro sbírku vyrobila zdarma agentura TTV. Připomenu ještě Českou pojišťovnu, která slíbila padesát milionů, zatím je na účtě od ní pět.”

Proč město nepoužije peníze z cestovního ruchu a z toho, co vybere Sdružení výtvarníků Karlova Mostu?
Primátor Jan Kasl: “Bohužel, občané a mnozí politici si myslí, že Praha má peníze  
z cestovního ruchu. Nemá. Máme pouze rekreační patnáctikorunový poplatek za jedno lůžko, je to zhruba třicet miliónů za rok, polovina z toho jde městským částem, druhá jde do rozpočtu města. Je to ale částka, za kterou se ani nevysypou odpadkové koše v centru města. Kdybychom měli možnost mít takzvanou hotelovou taxu, která funguje ve městech vyspělých zemí, na obsazený hotelový pokoj, nebyla by situace taková. Zvláště od letošního ledna, v současném daňovém systému, kdy dostáváme podíl z výnosu daní v České republice počítáno na hlavu, je to ve srovnání s obdobím let minulých horší. Praha pochopitelně vyprodukuje více než je průměr v republice, ale my nyní dostáváme průměr. Dostáváme sice podíl na dani z přidané hodnoty, ale ten klesá. Ten zákon je velmi demotivační, protože nespojuje aktivity místa a výnos. A z turistického ruchu Praha nemá vůbec žádný přínos. Praha přitom platí dotaci městské hromadné dopravě, kterou používá denně tři sta tisíc lidí, kteří sem přijíždějí za prací, jako turisté. Praha uklízí ulice, stará se o bezpečnost, platí tedy městskou policii, odváží odpadky atd. Čili tato křivda, která se děje Praze, která navíc jednoznačně produkuje – a odhad je asi sedmdesát procent – výnosů z turistického ruchu v celé České republice, se děje. Já to samozřejmě ostatním místům přeju, ale Praha by přece jenom z toho měla dostat něco zpátky – alespoň do těch památek, které to potřebují, které si nemohou samy na sebe vydělat. Pokud jde o další památky, jejichž stav není dobrý a nejsou peníze na opravy, neuvažujeme o nějaké další sbírce. Ta myšlenka sbírky na Karlův most vznikla tak trochu jako provokace vůči ministerstvu kultury, vůči malé péči státu o památky v Praze.”

Přispějete na sbírku, pokud ano, jak velkou částkou?
Primátor Jan Kasl: “ Ano, přispěju, přesně neřeknu nyní kolik, ale v mých možnostech je tak asi částka do výše měsíčního platu. Kolik má primátor, je všeobecně známo.”
Prof. Jiří Witzany: “Ano, určitě. Navíc můj podíl na průzkumech a pracích s tím souvisejících, nebyl honorován.”
Ředitel TSK Martin Vlk: “Ano, přispějeme jako rodina.”
Ředitelka odboru památkové péče magistrátu Jiřina Knížková: “Ano, určitě a ráda.”