V současné době je v Praze v provozu 13 kontinuálních monitorovacích stanic kvality ovzduší v síti Automatického imisního monitoringu (AIM). Tato celorepubliková síť je provozována Českým hydrometeorologickým ústavem (ČHMÚ). Názvy stanic v Praze charakterizují i jejich umístění. Jsou jimi stanice:
Náměstí Republiky					Kobylisy
Riegrovy sady					Lyčkovo náměstí
Braník							Vysočany
Libuš							Počernická 
Mlynářka						Vršovice
Santinka						Smíchov
Veleslavín
Stanice monitorují všeobecnou kvalitu ovzduší s výjimkou stanice Smíchov, která je stanicí specializovanou a slouží především k monitorování situace na jižní straně Strahovského tunelu. 
Na všech stanicích jsou měřeny koncentrace oxidu siřičitého, oxidu dusičitého, oxidu dusnatého, oxidů dusíku a jemné frakce prašného aerosolu PM10. Na pěti stanicích je měřen také oxid uhelnatý a ozón. Na stanici Libuš jsou pak provozována ještě další specializovaná měření, zejména těkavých organických látek včetně nejsledovanějšího benzenu.
V současné době připravil ČHMÚ v celé republice plán tzv. optimalizace měřící sítě, který již plně respektuje mezinárodně platné zásady pro umisťování monitorovacích stanic a současně provádí redukci jejich počtu. Důvodem pro redukci je zejména nárůst nákladů na provoz stanic ve vazbě na omezené finanční prostředky MŽP, z jehož rozpočtu je síť financována. V rámci této redukce navrhl ČHMÚ rovněž snížení počtu stanic v Praze a to ze stávajících 13 stanic na 8 stanic, přičemž navrhuje instalaci jedné nové stanice v Legerově ulici  v souladu s požadavkem, aby v oblastech se zhoršenou kvalitou ovzduší byla tato kvalita monitorována i v nejznečištěnějších lokalitách. V základní síti by tak mělo být 9 stanic. Ke zrušení jsou v rámci tohoto plánu navrženy stanice Braník, Santinka, Lyčkovo náměstí, Počernická a Vršovice. 
Tento vývoj nelze rozhodně pokládat za optimální. Monitorování ovzduší je v současné době a bude i nadále velmi důležitým podkladem pro celou řadu činností, mezi nimiž je nutno zmínit zejména územní plánování včetně územní energetické koncepce, provozování smogového varovného a regulačního systému, posuzovací a rozhodovací činnosti podle zákona č. 100/2001 Sb., o posuzování vlivů na životní prostředí, zákona č. 76/2002 Sb., o integrované prevenci  a zákona č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší, vyhodnocování budoucích krajských programů pro snižování emisí a zlepšování kvality ovzduší, vyhodnocování účinnosti jednotlivých nápravných kroků atp.
Pro Prahu jako oblast ze zhoršenou kvalitou ovzduší je zákonem o ochraně ovzduší stanovena povinnost vyhodnocovat kvalitu ovzduší prioritně měřením, nelze zde využít modelování ani kombinace měření a modelování. V reálné praxi se i za stávající situace stává poměrně často, že při činnostech Magistrátu i jednotlivých městských částí je shledáván nedostatek relevantních informací o kvalitě ovzduší v jednotlivých lokalitách. Při složité orografii města jsou charakteristické značné nehomogenity v kvalitě ovzduší i mezi relativně blízkými lokalitami. Redukcí počtu stanic by byly tyto problémy dále prohlubovány. 
Proto se ukazuje jako žádoucí zachovat dosavadní hustotu sítě v Praze s tím, že by bylo vhodné provést určitou optimalizaci umístění těch stanic, které jsou zatím navrženy ke zrušení, aby lépe vyhovovaly potřebám města. 
Podmínkou pro zachování stávajícího počtu stanic je podíl města na financování jejich provozu. Provoz jedné stanice znamená při současných cenách náklady ve výši cca 400 000 Kč za rok. To by tedy znamenalo celkové náklady pro první rok provozu na úrovni cca 2 mil. Kč.
Proto byl předložen Radě hl.m. Prahy záměr spolufinancovat provoz těchto měřících stanic sítě AIM.