V průběhu minulé zimy vyhlásila Armáda spásy výzvu, podle které by v zimním období nového tisíciletí neměl nikdo potřebný přespávat v ulicích Prahy. Je to smutný obrázek společnosti, když je v ohrožení život a zdraví občanů, protože nemají kde bydlet a jsou vystaveni teplotám hluboko bod bodem mrazu v nejchladnějším zimním počasí.
Během minulé zimy přespávalo na pražských ulicích, vlakových nádražích atd. okolo 300 lidí. Charita, Naděje, Emauzy, Armáda spásy a Magistrát podnikly mnoho kroků k tomu, aby těmto lidem byla poskytnuta pomoc, ale ani to není dostačující a stále je zde mnoho těch, kteří potřebují nouzové ubytování. Dalších několik stovek osob přežívá ve velmi rizikových situacích - ve sklepeních, větracích šachtách nebo budovách určených k demolici - ti však mají alespoň střechu nad hlavou a mají tak větší šanci na přežití. Žádáme proto pražskou veřejnost, firmy i média o pomoc ve snaze pomoci těmto lidem. Největším problémem je získat vhodnou budovu nebo budovy, které by mohly sloužit jako dočasná noclehárna. Hlavním požadavkem je, aby budova byla snadno dostupná MHD, měla možnost vytápění a přívod vody. K tomuto účelu by mohly posloužit např. prázdné kancelářské prostory, podobně jako tomu bylo u společného projektu Magistrátu, Naděje a Armády spásy ve Spytihněvově ulici. Vhodné by bylo také zateplené skladiště s možností vytápění.
Dalším problémem je finanční zabezpečení. Potřebujeme nakoupit potraviny, hygienické potřeby, pokrýt náklady na energie a personál. I v této oblasti nám mohou lidé pomoci - mohou nabídnout nejen finanční dar, ale také svůj čas. K zajištění provozu nocleháren budeme potřebovat dobrovolníky.
V tomto nouzovém zimním projektu můžeme společně poskytnout čistou postel, teplé jídlo, hygienické zázemí a sociální služby - pomoci těmto lidem zajistit sociální dávky nebo najít zaměstnání, případně i vhodné ubytování. Můžeme jim poskytnout zdravotní péči a pomoci jim začít znovu budovat svůj život nebo jim přinejmenším pomoci přežít.
Je nepřátelské a kruté domnívat se, že lidé, kteří žijí na ulici, si takový život sami zvolili. To je nepravdivá představa. U většiny z nich se jedná o celý katalog problémů - dlouhé čekací doby na umístění v domově důchodců, díry v sociální síti, psychické a citové zhroucení, nedostatek cenově dostupného bydlení, nízká úroveň životního minima nebo i jen předsudky.
Přibližně 15% lidí bez přístřeší je starší 62 let. Dalších 25% jsou důchodci ve věku 50-62 let, 25% jsou invalidní důchodci, 30% osoby ve věku 40-50 let a 10% mladí lidé od 18-25 let. Většinou jde o muže, ale 10% tvoří ženy. Všichni mají zdravotní potíže způsobené špatnou životosprávou a životem na ulici, kde jsou vystaveni každému počasí.
Je také klamné pokládat tyto Iidi za povaleče - kromě důchodců pobírá 25% sociální dávky, 50% má krátkodobá zaměstnání a mnozí pracují na plný úvazek. Přibližně 10% je zcela bez příjmů.
Není také pravdou, že všichni bezdomovci jsou bývalí vězni nebo cizinci. Většina z nich neměla nikdy problémy s policií a pouhá 3% jsou cizinci a 8% Slováci. Pokud jde o původ ostatních, cca 30 % má trvalé bydliště v Praze a 60% je mimopražských.
Velké množství osob z míst mimo Prahu přichází proto, že některé obce neposkytují dostatečnou pomoc vlastním obyvatelům, kvůli nezaměstnanosti nebo rozpadu rodiny, ale nejde o vinu na straně jednotlivce. Zajímavým zjištěním je, že cca 65% těch, kterým jsme poskytli pomoc v loňském prvním pokusu nouzové noclehárny, našlo diky pomoci sociálních pracovníků vhodnější ubytování.
Všechny organizace, které se zaměřují na práci s bezdomovci, fungují po celý rok, ale jejich kapacity nestačí pro všechny, kteří potřebují pomoc během zimy. Potřebujeme vaši pomoc, abychom mohli chránit lidské životy a být slušnou společností, ale musíme na tom pracovat společně.
Mike Stannett, kapitán AS