Jak uvedl předkladatel návrhu radní Rudolf Blasžek, situace v oblasti průvodcovských služeb se jeví delší dobu jako velmi nepřehledná, umožňující především cizím cestovním kancelářím využívat nedostatečnou právní úpravu a poskytovat i služby v živnosti vázané vlastními pracovníky, popř. jinými osobami, provázejícími zájezd, které v České republice nemají pro tuto činnost příslušné živnostenské oprávnění. Takže jako doprovod zájezdů a skupin přijíždějí do ČR osoby, které zde vykonávají průvodcovskou činnost často bez dostatečných odborných znalostí. Navíc tím dochází k nemalým daňovým únikům. Nejen na území Prahy, ale i v jiných turistických lokalitách působí tyto osoby, které lze s trochou nadsázky označit za tzv. “černé průvodce”. Jsou to osoby nemající k této činnosti potřebné živnostenské oprávnění, pracovní povolení a odborné znalosti. Jedná se především o cizí státní příslušníky. Tyto osoby přicestují se skupinou zahraničních turistů jako doprovodný personál a posléze  suplují činnost odborného místního průvodce a podávají rádoby odborný výklad o historii, umění, pamětihodnostech, aktuá1ní společensko-politické situaci naší země. Řádný držitel živnostenského listu a odborně vyškolený průvodce není státem chráněn vůči této nekalé konkurenci. Stávající živnostenský zákon neumožňuje účinný postih těchto nelegá1ních průvodců působících na našem území. Velmi často tudíž zahraniční firmy a zahraniční cestovní kanceláře zneužívají legislativních nedostatků v oblasti cestovního ruchu a průvodcovské činnosti. Bohaté kulturní dědictví naší země je tím pádem využíváno jako nezákonný zdroj příjmu pro “černé průvodce”. Důsledkem takové činnosti je pováž1ivý úbytek pracovních příležitostí pro řádně registrované a odborně způsobilé místní průvodce. 
Stávající zákon  neumožňuje udělit pokutu pro takto činné osoby na místě, jak je tomu v jiných turisticky vyspělých zemích, ale i v mnohých exotických státech. Nelegálním průvodcům tam hrozí nejen vysoká finanční pokuta na místě (kontroly provádí městská policie, tzv. turistická policie aj.), ale mnohdy i vyhoštění ze země a zákaz vstupu na dobu několika let. 
Pokud by byl stejný postup zákonem umožněn i v ČR,  nedocházelo by k úbytkům pracovních příležitostí pro místní živnostníky - průvodce, ztrátám na daních a v neposlední řadě by ČR přestala mít pověst “banánové republiky” cestovního ruchu. Všechny státy, i sousední Slovensko, si chrání z tohoto hlediska prezentaci svých památek před špatným, často nepravdivým výkladem. 
Kromě toho zahraniční turisté dostávají od těchto neodborných průvodců zcela mylné informace o naší historii a kultuře a naše země je tak nesprávně prezentována světu, což může mít dalekosáhlé důsledky pro postavení našeho státu ve světovém společenství. To je samozřejmě neméně závažná skutečnost ve srovnání s úbytkem pracovních příležitostí a daňovými úniky vzniklými v souvislosti s činností “černých průvodců” na našem území ve funkci odborného průvodce. 
Nezbytná novela zákona o cestovním ruchu a průvodcovské službě by měla řešit i další problém: aby k provozování živnostenského oprávnění pro průvodcovskou činnost v oblasti cestovního ruchu v obcích, na jejichž území se nachází objekty zapsané na Seznamu světového dědictví byla povinnost skládat odborné zkoušky k výkonu průvodcovské činnosti. Pokud se chvíli pozastavíme u průvodců - občanů ČR, musíme s lítostí konstatovat, že v současné době může živnostenský list získat téměř každý bez větší odborné znalosti historie, historie umění, pamětihodnosti té které lokality apod.
V současné době je průvodcovská činnost  živností ohlašovací vázanou, pro niž je  stanovena odborná způsobilost  spočívající v dosažení jakéhokoli středoškolského vzdělání ukončeného maturitní zkouškou a tříleté praxe v průvodcovské činnosti. Splnění podmínky vzdělání lze prokázat rovněž dokladem o rekvalifikaci a dokladem   o čtyřleté praxi.
Problematiku odborné způsobilosti neřeší dostatečným způsobem ani vyhláška Ministerstva pro místní rozvoj č. 295/2001 Sb., o provádění a obsahové náplni zkoušky odborné způsobilosti  pro výkon průvodcovské činnosti v oblasti cestovního ruchu, vydané podle   § 73a   odst. 3    zákona   č.   455/1991   Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), neboť  absolvování této zkoušky je pouze jednou       z možností splnění odborné způsobilosti pro vlastní výkon průvodcovské činnosti,  nikoli pro vznik živnostenského oprávnění. 
Navrhovaná právní úprava zmocnění  respektuje názor Evropského  soudního dvora, který shledal požadavek, aby poskytování služby  průvodce cestujícího se skupinou turistů z  jiného státu při prohlídkách jiných míst, než jsou muzea a historické památky,  bylo vázáno na složení zvláštní zkoušky před úřadem státu, kde by taková průvodcovská činnost byla realizována,  za nevyhovující  Smlouvě  EU, zaručující volný pohyb služeb. Současně však bylo ESD akceptováno, že muzea nebo historické památky  mohou být navštěvovány pouze se specializovaným průvodcem.
Návrh zákona je podle názoru předkladatele v souladu s ústavním pořádkem ČR     a s mezinárodními smlouvami podle čl. 10 Ústavy. Navrhovaný zákon nevyvolá dodatečné  nároky na státní rozpočet.

K čl. I.:
Je navrhováno, aby obce, na jejichž území se nachází objekt zapsaný v Seznamu světového dědictví, byly zmocněny stanovit obecně závaznou vyhláškou obce jako podmínku provozování průvodcovské činnosti v oblasti cestovního ruchu povinnost prokázat zkouškou znalosti historie a dějin umění i současnosti obce, jejího místopisu z hlediska umístění památkových objektů v ní i znalosti jednotlivých památkových       a přírodních objektů v obci. Zmocnění by se týkalo pouze obcí, na jejichž území         se nachází objekt zapsaný v Seznamu světového dědictví (čl. 11 odst. 2 Úmluvy          o ochraně světového kulturního a přírodního dědictví) a povinnost prokázat zvláštní kvalifikaci je vztahována pouze k historickým objektům, resp. kulturnímu a přírodnímu bohatství zapsanému v seznamu UNESCO, tedy takových  lokalit, kde zájem  na poskytnutí informací na úrovni je nesporný.

K čl. II.:
Účinnost zákona je navrhována k 1. červenci 2003, aby obce byly schopny vydat obecně závaznou vyhlášku a osoby provozující průvodcovskou činnost v oblasti cestovního ruchu byly schopny tuto zkoušku vykonat před zahájením hlavní turistické sezóny v České republice (tj. jaro 2004).