Rozhovor s náměstkem primátora Otto Kechnerem o dalším rozvoji sociální a zdravotní péče v hl. m. Praze

Jak vypadá koncepce programu zdravotní a sociální péče pro další roky? Bere už v úvahu, že Praha je krajem?
V současné době připravujeme koncepci sociální politiky do roku 2007, přesněji, s výhledem do roku 2007. Koncepce je vyvážená. Počítá samozřejmě s udržením ústavů sociální péče, s udržením domovů důchodců a domovů - penzionů pro důchodce. Počítá i s mírným nárůstem kapacit v těchto zařízeních. Samozřejmě, že město chce v budoucnu, podobně jako dosud, grantovými prostředky podporovat i nestátní sociální zařízení, která působí v oblasti sociální práce, ať je to například Český červený kříž, středisko Naděje, Armáda spásy a celá řada dalších.

Co bude prioritou v tomto programu?
Prioritou v tomto programu bude další rozvoj stávající péče a udržení vyvážené nabídky mezi péčí ústavní a individuální. Já osobně mám radost z toho, že se podařilo nastartovat program výstavby domů s pečovatelskou službou. To jsou v podstatě bytové domy s malometrážními byty. Stát nám přispívá na tuto výstavbu částkou 500 tisíc korun na jednu bytovou jednotku. Je to vynikající program. Řeší sociální problémy starších lidí a mnohdy i bytové problémy  vícegeneračních rodin. Některý z těchto domů se postupem času, až jeho obyvatelé zestárnou, může transformovat na domov důchodců. 

Říkal jste, že se mírně budou zvětšovat kapacity stávajících domovů důchodců, domů s pečovatelskou službou a podobně. Ale těch je stálý nedostatek, jak toho chtete dosáhnout? Budou se stavět další domy nebo...
Půjdeme několika cestami. V současné době není velká vůle k tomu, abychom stavěli nové domovy a ústavy na zelené louce. Spíše budeme mírně rozšiřovat kapacity stávajících zařízení. Hlavně těch pražských. Zároveň ale, a to je naše koncepce, chceme utlumovat činnost domovů důchodců a ústavů, které jsou mimo Prahu. Stává se, a je to docela logické, že Pražané, pokud prožili celý svůj život v hlavním městě, nechtějí být umístěni do našich mimopražských zařízení.

Praha má celou řadu takovýchto objektů, komu je pak věnujete, když nebudou sloužit jako domovy důchodců? 
Já jsem řekl, že je nebudeme podstatněji rozvíjet. Rozhodně při tlaku, který dnes na lůžka v domovech důchodců a ústavech sociální péče máme, je nebudeme žádným způsobem omezovat, nebo se jich zbavovat. Ale pokud budeme rozvíjet nové kapacity, tak ty pražské, respektive ty na území hlavního města Prahy. 

Vy jste přišel s takovým dobrým nápadem, který získal podporu členů rady a sice dělat nástavby a vestavby nejenom na domovech důchodců ale i na penzionech a domech s pečovatelskou službou. Na tyto nástavby by ale měli přispívat budoucí nájemníci. 
Ano, je to tak. Je to program, který jsem předložil radě Zastupitelstva a který byl radou přijat. V současné době je dopracováván, protože některé právní formulace nejsou zcela jasné. Princip spočívá v tom, že náš klient by s hlavním městem Prahou uzavřel smlouvu a vložil by do fondu příslušného zařízení určité finanční prostředky, které by byly vypočítány podílem na příslušné investici. Město by muselo předtím zpracovat projekt a mít samozřejmě představu, jak by budoucí stavba byla drahá, kolik by v ní bylo bytových jednotek a hlavně,  kolik by to v podílu zájemce stálo. Na základě toho všeho bychom vystavěli nástavbu nebo přístavbu. Do té by se potom náš klient nastěhoval a finanční prostředky, které dříve vložil do vybudování své bytové jednotky, by se mu pomaličku umořovaly tím, že by již neplatil nájemné, že by do domova o patro pod ním chodil na obědy, že by mohl využívat domovem poskytované služby a tak dále. Domnívám se, že v Praze je určitá klientela, která by do tohoto programu mohla vstoupit. Ono těch možností zas není tolik. Budou to řádově jenom desítky bytů. 

Vlastně by tam měl uložené peníze…
Máte pravdu, jde o zcela specifický způsob uložení peněz. Ale pozor - bytová jednotka by se nikdy nestala vlastnictvím klienta a ve smlouvě by bylo také zajištěno, že kdyby chtěl odejít, tak by mu město vyplatilo jen neodbydlený podíl, respektive neodbydlenou částku.

… a náhradní byt samozřejmě by nedostal.
Ne, nic takového nepřichází v úvahu. Ale ve smlouvě je zajímavost. Je tam řešena i okolnost, že by klient již neměl zájem ve své bytové jednotce bydlet a chtěl by být umístěn v klasickém domově důchodců. Takovému přání by ovšem bylo vyhověno. V takovém případě by náš klient také dostal neodbydlenou částku zpět.

Jaká je situace v pečovatelské službě? Jak je to s pečovatelkami, které docházejí do rodin nebo do domovů svých klientů?
Pečovatelskou službu jako takovou hlavní město nemá, tu neprovádí. Provádějí ji naše městské části, které mají zařízení sociální péče a hlavní část práce v této službě již zastávají nestátní subjekty. Pečovatelskou službu má například Český červený kříž. Nevím přesně, která všechna zařízení tuto službu poskytují, ale v grantovém programu jich podporujeme celou řadu. 

Právě na spolupráci s nestátními organizacemi směřuje moje další otázka. Takže je dobrá?
Spolupráce s nestátními organizacemi je v zásadě dobrá. Město věnuje do tohoto programu zhruba 50 mil. Kč ročně. Hradíme mimo jiné terénní programy sociální péče přímo v bytech a v domovech potřebných lidí. Samozřejmě jsou to veřejné finanční prostředky, které smluvním partnerům dáváme formou daru a to za zcela určitých podmínek. Proto čas od času nechám prověřit, jak naši partneři s těmito darovanými prostředky hospodaří. To je moje povinnost, dělám to.

Jste s tím zatím spokojen? Nejsou závažné nedostatky?
Hrubé nedostatky nejsou. Někdy se nad některým výdajem třeba pozastavíme a necháme si ho vysvětlit, ale že by docházelo k případům závažného zneužití prostředků, to ne.

Už delší dobu existuje informační centrum sociální pomoci Kontakt. Jaký je ohlas na něj? 
Máte na mysli kontaktní centrum ve stanici metra na Palackého náměstí? Centrum bylo slavnostně otevřeno, rozběhla se jeho práce. Já jsem se snažil, aby se jeho práce  ještě prohloubila, napsal jsem o existenci tohoto našeho zařízení ministrovi práce a sociálních věcí a ministrovi zdravotnictví. To z toho důvodu, že řada občanů může dojít právě na tyto instituce a oni je mohou poslat k nám. Je to celkem nedaleko. Stejně tak jsem informoval pražský úřad práce. Oni mají svoje nabídky služeb a probíhají tam různá setkání subjektů působících v oblasti sociální práce a podobně. Vás ale zajímá asi to, kolik tam přijde občanů. Těch přichází v průměru 20-30 denně. Dotazy, které tam jsou kladeny? Jsou to hlavně problémy rodinné, sociální, někdo má problémy s vyplněním některých formulářů, zdají se mu složité. Velká řada dotazů je směřována k bytové problematice a k oblasti nájemních vztahů.Tak s tím tam pomáháme lidem. O každé návštěvě a jejím účelu vedeme pečlivě záznam. Počítám, že tak po roce bychom vyhodnotili činnost tohoto zařízení.

Zatím jste s ním spokojen?
Ano, zatím jsem s ním spokojen, běží v pořádku, stížnosti nejsou.

Vy jste prohrál svůj boj s radou ZHMP, když jste chtěl, aby areál bývalé nemocnice Malvazinky se stal domovem důchodců. Je Vám to líto?
Tenkrát mi to líto bylo. Moje chyba byla v tom, že jsem od samého začátku dostatečně důrazně neprosazoval, aby se Malvazinky staly domovem důchodců. Tento areál jsem v podstatě vyklidil. Odstěhovali jsme ředitelství Záchranné služby a Ústav soudního lékařství. Pak jsem předložil radě projekt dlouhodobého pronájmu. Teprve když se tyto procesy daly do pohybu a komise rady vybrala zájemce, tak jsem si uvědomil, že by bylo vhodnější hledat náhradní kapacity za některé restituované objekty, které musíme po 10 letech vrátit vlastníkům, právě na Malvazinkách. Rada ale měla ten názor, že když už jsme jednou zahájili nějaký proces, pak bychom ho neměli měnit. Takže k náhradám za restituce došlo v jiných objektech. Práce na nich se již rozběhly. Stát nám na to přispívá z programu náhrad za restituce. Letos už finanční prostředky přišly, takže věci se usadily a čas jde dál.

Budou všechny náhradní kapacity za restituované objekty v Praze?
Náhrady budou v Praze. Jak jsem řekl, nemáme ve své koncepci rozvoj kapacit  mimo její území.  Rozšíříme počet lůžek ve stávajících domovech. Také dojde ke zlepšení kvality ubytování.

V hlavním městě je pořád velkým problémem bezbariérový pohyb občanů,  není zajiště v mnoha objektech velkých institucí, ve veřejné hromadné dopravě, v divadlech a jinde. Co k tomu řeknete.
Je to problém, to máte pravdu. Já jsem v této věci nedávno zpracoval informaci pro Zastupitelstvo. Chtěl jsem, aby se v Praze v tomto směru zahájila určitá diskuse. Bohužel příliš se mi to nepodařilo. Nejlepší připomínky poslala Pražská organizace vozíčkářů. Naopak neozval se mi Pražský ústav památkové péče. Škoda, já mám pocit, že mnohdy by se dalo našim imobilním spoluobčanům vyjít podstatně více vstříc. Zdá se mi, že někdy příliš dogmaticky trváme na uchování původního charakteru památkově chráněných objektů. Setkal jsem se v zahraničí s velmi citlivým řešením těchto věcí a je mi líto, že u některých objektů v Praze to právě z důvodu památkové ochrany nejde. Mám takovou představu, že bychom mohli v září, začátkem října uspořádat k této věci veřejné setkání, na které bychom si pozvali vozíčkáře, pracovníky stavebních úřadů, pracovníky ministerstva práce a sociálních věcí, architekty, lidi kolem památkové péče a další. Taková setkání jsou vždy dobrá a přínosná. Jednotlivé strany si na nich vzájemně objasní svá stanoviska a podiskutují o svých problémech.

Myslíte, že se jim bude blýskat na lepší časy?
Chtěl bych, aby Praha byla podstatně vlídnější i pro naše imobilní spoluobčany.

A ještě poslední otázka: Pražská Záchranná služba bude podle nové koncepce sloužit i středním Čechám. Jak se bude provozovat ? Znamená to, že bude posílena?
Co se týče Zdravotnické záchranné služby hl. m. Prahy, tak pomalu, ale jistě spěje k úspěšnému konci dořešení jejího vztahu k ministerské územce. Ministerstvo zdravotnictví bude novelizovat příslušnou vyhlášku a naše záchranná služba bude pověřena i výkonem Územního střediska záchranné služby. To je jedna věc. Při jednáních projevilo Ministerstvo zdravotnictví současně zájem, aby hl. m. Praha, respektive její záchranná služba, vykonávala pověření územky i pro středočeský kraj. Na úseku přednemocniční neodkladné péče tak dojde ke vzniku superregionu. Pražská záchranná služba bude organizovat výjezdové skupiny i ve středočeském kraji. My jsme se samozřejmě, pokud to záchrana lidského života vyžadovala, nikdy nezastavili u označníku hlavního města Prahy a jeli jsme kam bylo potřeba, i v rámci středočeského kraje. Ale smlouva, která se v současné době připravuje, tento stav zlegalizuje.

A posílíte tým záchranné služby?
To zvládneme prostředky, které máme. Praha má největší a nejlépe vybavenou záchrannou službu v republice.

Děkuji za rozhovor.