Drogová problematika
Praha 1999

Tematický sborník

Uspořádali: 
Mgr. Nina Janyšková, protidrogová koordinátorka hlavního města Prahy
Mgr. Lucie Jandová, Oddělení sociální práce Městského centra sociálních služeb a prevence
 
Úvod:

Sborník, který držíte v ruce, vznikl z podnětu Městského centra sociálních služeb a prevence ve spolupráci s Magistrátem hlavního města Prahy. Vznikl proto, že drogová problematika zůstává stále ve středu pozornosti osob a organizací působících v sociální sféře. Tak jako mnohé evropské země, i Česká republika zaznamenala výskyt a konzumaci drog. Je to fenomén současného světa a nezbývá než se jej pokusit řešit. Tento sborník by měl usnadnit orientaci ve vývoji drogové scény a její reflexe vám, kteří ať už přímo nebo zprostředkovaně pracujete s klienty, pro něž se droga stala  nebo může stát hrozbou. 

                                                                                         Autoři

Protidrogová politika hlavního města Prahy
Není snadné napsat počáteční stať k tomuto materiálu. Koncem roku 1998 jsem věřil, že po dvou letech již přijdou radostnější čísla, grafy, statistiky... Nestalo se tak. Snad ta řada informací, které berete do rukou, Vám alespoň trochu pomůže ve Vaší práci. Snad se dočkáme vytouženého zlomu v incidenci návykových látek. Hlavně mezi mladými lidmi, dětmi a mládeží. Nyní ale na úvod.
Hlavní město Praha se systematicky věnuje protidrogové problematice již od roku 1995. V tomto roce byla ustanovena Protidrogová komise jako poradní orgán rady Zastupitelstva hl. m. Prahy. V roce 1996 byla po výběrovým řízením jmenována protidrogová koordinátorka města. Je pověřena metodickým řízením protidrogových koordinátorů jednotlivých městských částí Praha 1-15. Od roku 1995 jsou pravidelně stanovovány prioritní úkoly protidrogové politiky města na období jednoho až dvou let. Lze tedy konstatovat, že komplexnost protidrogové prevence na území celého hlavního města je zajištěna.
V roce 1998 schválilo Zastupitelstvo hlavního města Prahy základní materiál: “Společně proti drogám - Koncepce a program protidrogové politiky hlavního města Prahy na období 1998-2000“.  Ústředním motivem protidrogové politiky hl. m. Prahy je snaha ochránit občana před negativními důsledky drog ve všech jejich souvislostech a podpora jeho individuálního rozhodnutí pro život bez drog.  
Jedním z hlavních cílů je kvalitní primární prevence, ve smyslu výchovy dětí a mládeže ke zdravému životnímu stylu, k pozitivním hodnotám.  Jestliže již začal mladý člověk experimentovat s drogou, je úkolem města podpořit aktivity těch zařízení, která jsou připravena pomoci dosáhnout abstinence. Takovými zařízeními jsou např. nízkoprahová kontaktní centra a jejich terénní programy, poradenská a léčebná střediska, denní stacionáře pro drogově závislé, oddělení léčby závislostí, centra následné péče a chráněné bydlení. V případě přetrvávání závislosti je třeba chránit společnost před sociálními, zdravotními, právními a ekonomickými důsledky plynoucími z rizikového a ohrožujícího chování problémových drogově závislých. Tuto oblast pomáhají řešit substituční programy, terénní programy a spolupráce s represivními složkami státní správy, jako jsou věznice, soudy, Policie ČR a Městská Policie hlavního města Prahy. 
Hlavních nástroj ovlivňování protidrogové prevence je podpora programů každoročně přidělovanými finančními dotacemi z rozpočtu hlavního města Prahy. Prioritní úkoly, na jejichž základě je vyhlašováno výběrové řízení, jsou stanovované na základě analýzy potřeb města v oblasti specifické protidrogové prevence. 
V roce 1999 bylo přijato 97 projektů specifické protidrogové prevence s celkovou finanční rozvahou 145 milionů Kč a požadovanou částkou 65 milionů Kč. Bylo vybráno 36 projektů a na jejich realizaci byla přidělena suma 15,5 milionu Kč. 
Je pozitivní, že do výběrového řízení se hlásí stále více právě ty organizace, které se zabývají specifickou protidrogovou prevencí v celé její šíři a svou činností v minulých letech osvědčily kvalitu poskytovaných služeb. Stále však zůstávají úkoly, které ani v tomto roce nenašly řešitele. Jedním z nich je rozšíření substitučního programu do dalších zařízení a vznik dalšího nízkoprahového kontaktního centra  pro drogově závislé. Současný stav, kdy jsou v celém městě pouze dvě tato centra je nedostatečný. 
Zastupitelstvo hlavního města Prahy schválilo dne 29.4.1999 přidělení finanční dotace pro rok 1999 z rozpočtu města 36 projektům v celkové výši necelých 15,6 milionu Kč, z toho nestátním organizacím byla přiznána dotace ve výši přes 14,8 milionu Kč, tj.  95,25 %.
Každý rok žádají o finanční podporu i organizace, které se zabývají nespecifickou primární prevencí, jako jsou volnočasové a sportovní aktivity dětí a mládeže. Na tyto programy hlavní město vypisuje zvláštní grantová řízení a poskytuje jim finanční dotaci z jiné rozpočtové kapitoly.
Hlavní město Praha spolupracuje s institucemi, které se zabývají drogovou problematikou v rámci celé České republiky. Město je také členem organizace Evropská města proti drogám.

                                                         Otto Kechner, náměstek primátora hl. m. Prahy

Stručná charakteristika hlavního města Prahy

Počet obyvatel hl. m. Prahy /57 městských částí/ k 1.1. 1999:   1 193 270 osob
 z toho muži : 564 396 
ženy: 628 874
Průměrný věk obyvatel 40,6 let
Nezaměstnanost k 31.12.1999: 22 556 nezaměstnaných osob 
Míra nezaměstnanosti v procentech 3,49% / pro srovnání rok 1997 míra nezaměstnanosti činila 0,87%/
Zastoupení nezaměstnaných: 
muži - 10 165
ženy - 12 391  
absolventi - 2 422 
mladiství - 2000 
ZPS - 2 389

Školská zařízení v hl. m. Praze ve školním roce 1998/ 1999:
Typ zařízení:	Počet:	Počet žáků/ studentů:	
Mateřské školy:	367	29 300	
Základní školy	243	106 000	
Gymnázia a sportovní školy	61	20 350	
Střední odborné školy	108 	28 550	
Speciální školy	28	1 030	
Střední odborná učiliště	65	15 120	
Vyšší odborné školy	35	6 000	
Vysoké školy 	11		
 
Popis drogové scény

V roce 1999 byla zpracována Analýza drogové scény v hl. m. Praze se zaměřením na primární prevenci ve školských zařízeních. 
Magistrát hl. m. Prahy pro potřeby mapování sekundární a terciární prevence využívá údajů poskytovaných spolupracujícími institucemi /Mezirezortní protidrogová komise Úřadu vlády ČR, MZ ČR, MPSV ČR, MV ČR, MŠMT ČR, MF ČR, MO ČR, MS ČR, Hygienická stanice hl. m. Prahy, Národní protidrogová centrála PČR, Městské centrum sociálních služeb a prevence hl. m. Prahy/. Na základě získaných údajů definuje cíle, potřeby a požadavky protidrogové politiky        hl. m. Prahy. /Příloha zprávy č.1/
Dalším zdrojem informací pro definování potřeb v oblasti prevence na území hl. m. Prahy je Analýza pocitu bezpečí (sociologický průzkum), zpracovaná pro hl. m. Prahu agenturou International Busines & Research Services s r. o. Z výsledků této studie mimo jiné vyplývá, že obyvatelé Prahy vnímají “drogy“ jako druhý největší problém ohrožení bezpečnosti na území        hl. m. Prahy - 61% dotázaných. 
V uvedené Analýze pocitu bezpečí jsou uvedeny i další faktory související s problematikou závislostí a dalšími sociálně patologickými jevy, např.: kapsářství - 63 %, nezaměstnanost 55 %, bezdomovectví 53 %, pouliční prostituce 49 %, davové násilí - 48 %, závadové chování dětí -           45 %, žebráctví - 43, alkoholismus - 40 %, pašování a černý trh 40 %, problém soužití občanů -    34 %, graffiti - 32 %, výherní automaty - 26 %.
Podle všech dostupných analytických materiálů stoupá počet uživatelů drog a gamblerů a zároveň klesá věk prvouživatelů. Narůstají problémy vzniku drogových závislostí v romské komunitě a mezi bezdomovci. V důsledku výše uvedených skutečností se tak zvyšuje i podíl deliktů souvisejících s drogovou problematikou.

                                  Mgr. Nina Janyšková, protidrogová koordinátorka hlavního města Prahy

Zprávy protidrogových koordinátorů jednotlivých MČ  Praha 1-15

 
                                           Městská část Praha 1

Tak jako v předešlých letech, tak  i v r. 1999 byla lokalita obvodu Prahy 1 nejvíce frekventovaným prostředím pro prodej a užívání omamných látek. V průběhu roku se drogová situace měnila, a to především s ohledem na přijetí novely paragrafu 187 trestního zákona ČR. 
Na důkaz této změny situace cituji výňatek z Bilanční zprávy za r. 1999 programu streetwork Drop in o.p.s , na jehož částečném financování se podílela MČ Praha 1.
“Během  roku 99 došlo na pouliční drogové scéně ke značným změnám. Způsobily je především přijaté novely protidrogových zákonů, platných od nového roku. Značná represe ze strany Policie ČR a Městské policie( stále častěji se objevuje těžké fyzické napadání narkomanů, zjevně bez  příčiny) způsobila, že od dříve stálých, a tedy snadno dostupných a identifikovatelných míst  se scéna posunula k prodeji výhradně přes mobilní telefony. Ty dealerům zaručují větší dostupnost, mobilitu a bezpečí. Pro klienty poměrně bezpečný nákup drog. Pro nás pak především zhoršenou přístupnost ke klientům. Pro laickou veřejnost přechod na tento systém skrývá  větší možnost konfrontace s drogovou problematikou ( např. poranění o jehlu atd. ). Zatímco před rokem 1999 jsme navštěvovali asi 5 stálých míst s prodejem drog, během roku 99 to bylo  víc jak 20 lokalit. Přesto se v centru města prodávat nepřestalo. Prodejci v centru však nabízejí drogy se značně sníženou kvalitou a za nižší cenu. To výrazně zvyšuje rizika především u nitrožilní aplikace drog. Toxikomani si drogy aplikují téměř výhradně poblíž místa jejich nákupu. Vzhledem ke stylu prodeje drog je tímto způsobem ohrožena široká veřejnost.“ 
Vzhledem k těmto skutečnostem je velmi těžké v současné době mluvit o otevřené scéně, spíše jde o proces, který celou situaci na Praze 1 atomizoval. To samozřejmě stěžuje práci s uživatelskou populací pohybující se na Praze 1, ale také vede k chaotičtějšímu stylu práce programů, které se orientují na pouliční práci.

I nadále působí na obvodě Prahy 1 tři programy pouličních pracovníků, a to jsou :
•	Terénní programy Drop in
•	Terénní programy Sananim
•	Terénní programy Naděje
Od roku 1999 působí na obvodu Prahy 1 specializovaný program pouliční práce, a tím je projekt Romského streetu OS Host.  
Kromě pouličních projektů práce s uživateli drog je i nadále umístěno na obvodu Prahy  1 středisko Drop in, které pracuje se stejnou klientelou jako pouliční programy, ale nabízí kromě výměnného programu i další služby, z nichž některé jsou zaměřeny na poradenství, zprostředkování léčby v ústavních, komunitních nebo post-pobytových programech.
I nadále trvá zájem MČ Praha 1 na podpoře a iniciaci aktivity jednotlivých škol v této oblasti. Jde tedy o proces, který upouští od centrálně plánovaných a organizovaných akcí k motivování aktivity jednotlivých subjektů na úrovni, která je cílové populaci působení prevence nejblíže. Metodou, která tento přístup akcentuje, je grant “Jednička proti drogám“, který byl i v minulém roce. Jestliže se ho v r. 1998 zúčastnilo jen sedm subjektů, v roce minulém tento počet vzrostl na 26. 
I v r. 1999 si MČ Praha 1 byla vědoma, že problémem, se kterým se školy v této oblasti potýkaly, je malá možnost finančně pokrýt volnočasové aktivity žáků a studentů škol. Tato forma prevence, která se trochu nepřesně nazývá nespecifickou, je nutnou a ,podle mého názoru, hlavní formou působení na mladé lidi. Přednášky, semináře a exkurse ve specializovaných zařízeních pro žáky,studenty a pedagogické pracovníky jsou jistě užitečným, ale ne hlavním tématem v rámci primární prevence.   
A zvlášť zde, kde je jasné, že nejen dobrý úmysl školy stačí k vypracování záměru, ale je nutné mít určité odborné znalosti, organizační schopnosti a čas na zpracování záměru do srozumitelného       a efektivního tvaru.
Situace v oblasti sekundární prevence
I do této oblasti zasahoval grant “Jednička proti drogám 1999“. V oblasti sekundární prevence byly financovány tyto projekty:
1. OS HOST
p.o box 13, Praha 2, 128 00, Tel: 0603 359917
M.Horák
2. OS Sananim
Novovysočanská 604/A Praha 9 190 00, Tel: 68355232
Mgr. P.Hrdina
3. Prev-Centrum
Na Folimance 15, Praha 2, 120 00, Tel: 2251 7095,5521
Dr.Ivan Skalík

V  oblasti již od roku 1993 působí nízkoprahové zařízení nadace Drop in /nyní DROP IN o.p.s/, Karolíny Světlé 18, Praha 1, které svými službami pokrývá populaci, která aktivně užívá omamné látky. Je tedy zaměřena na program snižování rizik plynoucích z užívání omamných látek, zvláště těch rizik, které se vyskytují u intravenózně užívajících klientů. 
Nízkoprahové zařízení se též do konce roku 1998 staralo o problémy rodičů a rodin zasažených problematikou užívání drog. Od nového roku tuto službu převzalo Centrum následné péče, které sídlí na Praze 5, Werichova 981. 
V oblasti sekundární prevence též působí projekty pouličních asistentů /streetwork/. Takto nastavené projekty se zaměřují na otevřenou pouliční scénu uživatelů drog. Jsou vlastně prostředkem prvního kontaktu mimo léčebnou instituci. Jejich předností je kontakt s populací, která zůstává pro instituce nedosažitelnou. Odhady velikosti této populace jsou velmi různorodé, nicméně průměr odhadu se pohybuje okolo 50 procent injekčních uživatelů ilegálních drog. 
V rámci programů streetwork existuje i tzv. bytový street , který se dostává s programem snižování rizik přímo do bytů uživatelů drog. Ve většině případů jsou tito bytoví asistenti sami uživatelé, což je vzhledem k ostrakizaci této populace pochopitelné. 
V současné době působí na obvodu MČ Praha 1 projekty streetwork organizací Drop in o.p.s, OS Naděje, OS Host a OS Sananim.

                                     Městská část Praha 2 

Podle statistik kurátorů pro mládež uvádí kontakt s drogou 33 klientu z 228. Ze 72 klientu sociálního kurátora jsou 4 na metadonové substituci 2 v následné léčbě a 2 nastoupí léčbu po výkonu trestu. 

Instituce prevence drogových závislostí Praha 2:

AT ordinace - ambulantní zařízení léčebně preventivní péče (sekundární, terciální), ochranná ambulantní léčba, substituce antabusem, farmakoterapie..
Český červený kříž Praha 2 - ošetřovna na Hlavním nádraží Praha,harm reduction 24 hodin denně
OS pro péči o rodiny závislých - primární prevence na školách,terapie osob závislých, práce           s rodinou uživatele, práce s dětmi rodičů uživatelů
OS Cesta - sdružení na podporu sociálně narušených jedinců, terénní program mezi dětmi na ulici, nízkoprahový klub v blízkosti oblastí  s výskytem  užívání drog u nezletilých…
OS Prev - centrum - centrum prevence drogových závislostí, primárně 
     preventivní program s následným informačním, poradenským a terapeutickým   
     servisem
OS "Projekt Šance" - kulturně - osvětové poradenské centrum pro práci s mládeží na ulici (bezdomovci, uživatelé drog, prostituti…)terénní programy, harm reduction
Pedagogicko psychologická poradna Praha 2 - poradenství v oblasti  poruch učení a chování, problematika drog na školách a následné alternativy(př.komunitní výcvik psychosociálních dovednostech pro studenty středních škol…)
Rodinná poradna pro problémové uživatele drog ambulantní privátní zařízení pro individuální, skupinovou a rodinnou terapii pro oblast alkoholové a nealkoholové závislosti a gamblingu
FN - oddělení pro léčbu závislostí - detoxifikace, ambulantní a ústavní léčba, metadonová substituce
Skálův  institut  - vzdělávání pracovníků působících v oblasti prevence návykových nemocí,systematický výcvikový program v psychoterapii.

Ostatní:
•	Dětský výchovný ústav                                                                     
•	Diagnostický ústav pro mládež              
•	Městská hygienická stanice Praha 2      
•	Městská policie hl.m. Prahy                                           
•	Obvodní soud pro Prahu 2                                                            
•	Policie ČR Praha 2                                                                         
•	Školský úřad Praha 2                                                                     
•	Úřad práce Praha 2                                                                        

Priority pro rok 2000:

Funkční propojení minimální sítě služeb v regionu- Praha 2 má ve  v současnosti  vytvořenou minimální síť služeb  prevence drogových závislostí.Naší cílem v této chvíli je, po dohodě se zařízeními Prahy 2, které budou ochotny ke spolupráci s místní samosprávou,tuto síť vzájemně propojit.Výsledkem by měla být viditelná a srozumitelná struktura předávání klienta (zařízení prvního kontaktu, léčebné zařízení, post-peče…)
Utvoření efektivního systému oboustranného předávání informací-minimalizace zpožďování klíčových informací a finanční nákladnosti další distribuce. Maximální využití internetu, E-mailu. Nalezení nejlepší komunikační cesty ke každé jednotlivé organizaci a jejich systémové propojení.
Vytipování a oslovení nových zdrojů v regionu (krátkodobých a dlouhodobých)-Utvoření rezervního fondu finanční a věcné pomoci v akutních situací, které by mohly výrazně omezit či ohrozit realizaci projektu pro městskou část potřebného.
Mateřské školy - kontinuální péče o předškolní populaci - raná intervence-Utvoření systematické prevence mezi populací dětí, které jsou ve věku utváření základu osobnosti, ve smyslu minimalizace osobnostních predispozic k rizikovému chování a jednání vedoucímu k patologizaci jedince            a zneužívání návykových látek.
Podpora rozvoje programu Rodinné poradny pro problémové uživatele drog-Utvoření systému úhrady služeb pro sociálně znevýhodněné klienty vedoucí ke zpřístupnění specifického programu pro problémové uživatele a jejich blízké.
Začlenění prevence drogových závislostí do komunity v Praze 2-Vytvoření základny pro vybudování komunitního centra/občanské poradny na Praze 2 s nenásilným napojením protidrogové prevence do kontextu rozvoje komunity a řešení jejích akutních problémů                  a uspokojování dlouhodobých potřeb.
Napojení na  zařízení  mimo  městskou část Praha 2  (monitoring),  začlenění   sítě  služeb   na Praze 2 do pražské struktury, do metodiského systému jednotlivých věcně příslušných orgánů státní správy.
Ostatní:
•	Pokračování dalšího doplňování vzdělávání pracovníků odpovědných za prevenci na Praze 2.
•	Systematické prezentování dílčích programů pro občany, metodické a koncepční konzultace jednotlivých projektů s příslušnými partnerskými organizacemi mimo Prahu 2.
•	Intenzivní podpora a spolupráce s OS Cesta při řešení problematiky drog u dětí z ulice zachycených terénními pracovníky a kontaktními pracovníky klubu.
•	Metadonové substituce ve VFN, odd. léčby závislostí.

                                        Městská část Praha 3

K prioritám městské části patří zejména primární prevence. Ta se provozuje zejména formou školení pro učitele středních a základních škol.
Na obvodě dále působí o.s. Život bez závislostí, které pořádá pravidelné cykly přednášek pro děti   a mládež a o.s. Sdružení přátel romské kultury, jež pořádá letní internátní pobyty  pro děti experimentujících drogou a pro děti z disfunkčních rodin. Pobyty se týkají z velké většiny romských dětí. 
Program Pragouniversa je zaměřen na informativní schůzky pro rodiče.
V obvodě působí protidrogový koordinátor. 

                                       Městská část Praha 4

Koncepce protidrogové politiky vychází z Koncepce a programu protidrogové politiky hlavního města Prahy a je uzpůsobena místním podmínkám a potřebám. Podle hrubého odhadu  vycházejícího z podkladů policie a odborných pracovišť, zneužívá omamné látky kolem 2500 osob. Podlé týchž odhadů došlo oproti roku 1998 k poklesu uživatelů heroinu.
Nejvíce aktivit v oblasti prevence spadá do oblasti primární nespecifické prevence, zejména do široké nabídky volnočasových aktivit. 

V lokalitě působí na všech základních a středních školách protidrogoví koordinátoři, které koordinuje místní protidrogový koordinátor. Působí zde rovněž tato zařízení:
•	AT poradna v Rodvinské ulici
•	Dětské krizové centrum V zápolí
•	TRIANGL
•	Diagnostické ústavy pro mládež Na dlouhé mezi a U Michelského lesa
•	Obvodní hygienická stanice a Obvodní pedagogicko-psychologická poradna
Tradičně dobrá je spolupráce s Policií České republiky

Příloha MČ Praha 4:

TRIANGL - terapeutické oddělení pro děti

Vídeňská 800
Fakultní Thomayerova nemocnice - pavilon G4
140 59 Praha 4 - Krč

tel.: 6108 4011, 6108 4012, 6108 4444
fax.: 6108 3683
Mobil.: 0604/ 252 887 (pouze přijímaní SMS a vzkazů)
E-mail: triangl@volny.cz
Po, Pá : 9 - 16 hod.
Út - Čt: 9 - 18 hod.

 Triangl pracuje
•	s klientelou ve věku základní školní docházky, zejména s dětmi, které přicházejí do kontaktu      s drogou (experiment - užívání). 
•	Formou rodinné terapie: pravidelná setkávání s celou rodinou zaměřená na řešení
     vztahových a komunikačních potíží v rodině; tuto formu práce považujeme za klíčovou              pro motivaci, skupinové terapie
•	individuální terapie, intenzivního terapeutického programu (intenzivní terapeutický program zahrnuje 10ti denní výjezdový pobyt, následuje 15ti denní intenzivní ambulantní docházka a celý program je zakončen dalším 10ti denním výjezdovým pobytem) 
•	klubový program - zájmová tematická skupina sebepoznání a seberozvoje
•	rodičovské skupiny- tématické a diskusní skupiny zaměřené na podporurodiny s dítětem, které experimentuje s návykovými látkami 
  
Témata 
•	Komunikace v rodině 
•	Konflikt mezi dospělými - a co dítě 
•	Zvládání zátěžových situací 
•	Naše dítě asi bere - co s tím 
•	V čem můžu být svému dítěti užitečný 
•	Máme rodinná tabu? Co s nimi? 
•	a mnohá další… 

Individuální konzultace
•	možnost (i anonymního) setkání, pomoc při řešenívýchovných potíží a při hledání adekvátních řešení (doporučení postupu,  specializovaných zařízení atd.) 

Pro pedagogy
•	seminář zaměřený na podporu při řešení vztahově náročných situací  probíhá formou   šesti   pětihodinových setkání, každý seminář se skládá z   informačního bloku, prožitkové práce a supervizního bloku 

Témata 
•	Prožitková náročnost role učitele, situace dítěte 
•	Drogy a závislost 
•	Sociální síť v regionu a možnosti jejího využití 
•	Komunikace, konflikt a sociální percepce 
•	Rodina a možnosti spolupráce s rodinou 
•	Poslední téma dle návrhu účastníků 

Individuální konzultace
•	pomoc při hledání řešení výchovných potíží ve třídě, hledání adekvátní péče pro ohrožené dítě, krizová intervence pro přetížené děti

Pro školy: 
•	semináře pro třídy - opakovaná setkání jsou zaměřena na řešení problémových vztahů ve skupině (konflikt, šikana, drogy ve třídě 

Setkávání na půdě školy či jiné instituce či organizace
•	přednášky a semináře 
•	domluvená témata nebo informace o zařízení 
                          
                                 Městská část Praha 5

Protidrogová prevence zahrnuje primární, sekundární, terciální oblast.
Primární prevence: směřováno k dětem a mládeži, formou tréninku dobrovolníků v oblasti prevence sociálně patologických jevů, peer programů. To zahrnuje přípravu peer aktivistů z řad základních škol pro práci se spolužáky, přípravu nových lektorů z řad studentů pro práci s peer aktivisty základních škol a jejich další následné vzdělávání. 
Dále probíhají komponované pořady pro starší žáky základních škol a nižší ročníky středních škol  a pořady určené pro žáky 1-3 tříd ZŠ pořádané institutem Filia.
Proběhly víkendové projekty pro žáky ZŠ pořádané občanskými sdruženími. 
Proškoleni byli pedagogové.
Dobře funguje informační a poradenská služba při o.s. Nefrit. Zde je k dispozici odborná literatura, databanka zařízení zabývající se drogovou problematikou. 
Nespecifickou primární prevenci zajišťují školní kluby.
 
Oblast sekundární a terciální prevence zahrnuje tyto projekty:
•	Podpůrná skupina pro mládež se zvýšeným stupněm rizikovosti
•	Podívej se, jde to jinak
•	Činnost Centra následní péče Drop-in
•	Terénní práce s romskými uživateli, HOST
•	Sociální asistent MÚ Praha 5
•	Sběr použitých stříkaček a jehel
Přetrvávající potíže:
•	Nedostatek nízkoprahových zařízení
•	Umisťování nezletilců a mladistvých do léčebných zařízení
•	Doléčovací centra a resocializace vyléčených

Oddělení sociální prevence evidovalo v roce 1999 celkem 150 klientů experimentujících či závislých.
Z toho bylo 60 na heroinu, u 15 byla výchozí drogou marihuana, u 20 toluen
20 klientů má zkušenosti pouze s marihuanou a 70 jich je na pervitinu, z toho 20 začalo přímo s pervitinem, u 25 byl výchozí drogou toluen  a u 30 marihuana.
OPD eviduje 10 rodin, kde 1 či oba rodiče jsou závislí na pervitinu.

                                      Městská část Praha 6

Obvod patří mezi nejrozlehlejší a nejlidnatější městské části. Zástavba je tu jak bloková, tak historická, tak vilová. 
Svou skladbou se řadí mezi nejvzdělanější obvody.
Drogová scéna: 
Nejohroženější místa:
•	Sídlištní lokalita Řepy
•	Sídlištní lokalita Dědina
•	KD Delta
•	Statek Ladronka
•	Některá školní zařízení
•	Okolí ZŠ Šantrochova
•	Okolí provozovny MC´Donalds
•	Okolí samoobsluhy na Pískovnách
•	Opuštěný  objekt v ulici Milady Horákové 102
•	Čerpací stanice ESSO a SHELL v Evropské ulici
•	Park Břevnovského kláštera
•	Prostory metra a okolí stanice DEJVICKÁ a HRADČANSKÁ

Preventivní programy v lokalitě:
•	Skupina pro rodinné příslušníky uživatelů drog
•	Skupina čítá asi dvacet osob, terapeutických sezení se účastní asi dvanáct klientů
•	Práce psychologů při ZŠ
•	Využívají jak žáci, tak pedagogové a rodiče
•	Programy specifické prevence na školách
•	Pod vedením vyškolených lektorů probíhají přednášky, besedy a adaptační kursy
•	Výcvik lektorů protidrogových programů.Ti povedou další výcvik na školách
•	Přednášky pro lékaře
•	Programy nespecifické prevence
•	Hippoterapie, plavání

                                      Městská část Praha 7

Nejproblémovější lokalitou v obvodě z hlediska koncentrace uživatelů drog je areál Výstaviště        a stanice metra Vltavská. 
Obvod naléhavě pociťuje potřebu kontaktních center a to jak pro děti a mladistvé experimentující s drogami, tak pro drogově závislé. Rovněž chybí krizová lůžka a detox, zejména pro děti mladší 15 let. Následné léčebné zařízení s dostatečnou lůžkovou kapacitou rovněž chybí, a to zejména pro dívky.
Prioritou je podpořit přímou práci s klientem.

                                      Městská část Praha 8

Na počátku roku 1999 bylo provedeno dotazníkové šetření, na jehož základě byly zjištěn výskyt drog v obvodě   a rovněž stav protidrogové prevence na základních a středních školách. 
Jako jedny z nejproblémovějších lokalit co do výskytu drog se jeví Karlínské náměstí a sídliště Bohnice, areál Odra. 
Vyvstaly tak potřeby dalšího vzdělávání pedagogů v protidrogové prevenci, a to komplexním způsobem, tedy nejen jak rozpoznat dítě na drogách, ale motivovat je činností, tedy podnítit vznik vlastních dlouhodobých volnočasových aktivit. Konkrétní informace o působení drog pedagogové předávají dále svým žákům, ale i jejich rodičům, a svým kolegům. Obdobný výcvik byl realizován i pro vychovatelky družin základních škol. Proškoleni byli i sociální pracovníci. 
Primární prevence probíhá kontinuálně v dlouhodobých cyklech, zaměřené jsou vždy na konkrétní věkovou kategorii, připravené pro malé kolektivy /třídy/.
Byl zahájen projekt skupiny rozvoje osobnosti s peer prvky pro žáky základních škol, zaměřený na cílovou práci s dětmi mající zkušenost s drogou, které se podařilo kontaktovat právě v rámci dlouhodobých školních programů. 
Oblast sekundární a terciální prevence: 
Na obvodě funguje PL Bohnice, které poskytuje kontinuální péči závislým, a sdružení HOST, jehož cílem je zajištění terénního programu u drogou ohrožené romské populace. 
Kvůli užívání drog bylo umístěno do ústavní výchovy 8 dětí do 15 let. Mladistvích  ve věku 15 - 18 let bylo umístěno do ústavní výchovy 12 chlapců a 3 dívky, to mimo Prahu.
Obvod pociťuje potřebu zařízení lůžkového typu pro děti a mladistvé ohrožené drogou.

                                       Městská část Praha 9

Zde je rizikovou skupinou zejména mládež experimentující s drogami. 
Zdrojem pro následující údaje je OHES, školy v obvodě, policie, kurátoři pro mládež. 
V obvodě působí streetworker( sociální odbor) a romský asistent, který se rovněž zabývá zneužíváním drog u romské populace.
S platností nového protidrogového zákona se uživatelé drog stahují na okraje města nebo do bytů. Drogy jsou dostupné a informovanost o nich je poměrně velká. K problematičtějším lokalitám patří sídlištní zástavba Prosek a Letňany. Distribuce objevila na školách a to opakovaně. 
Přeměna se odehrála oproti loňskému v tom smyslu, že se obchody se odehrávají v ubytovnách      a hotelích a to i mezi cizími státními příslušníky.
 
Klienti oddělení sociální práce užívající drogy, nerozlišeno které:

Nezletilé dívky	1	
Nezletilí chlapci	2	
Mladistvé dívky	6	
Mladiství chlapci	19	
Ženy	11	
Muži 	57	
Celkem	96	

Městská část Praha 10

Městská část má trojí charakter: starou zástavbu, sídlištní zástavbu a vilovou zástavbu. 
Struktura obyvatelstva:
•	Předproduktivní věk do 14 let: 12 700, 6 500 chlapců 6 200 dívek
•	Produktivní věk 15 - 59 let: 68 000, 33 000 mužů a 35 000 žen
•	Postproduktivní věk 60 let a více: 35 300, 13 700 mužů a 21 600 žen

Celkem: 116 000 obyvatel  .  
Osob v postproduktivním věku je tu poněkud více než je celopražský průměr (29,7 % : 24 %).

V rámci politiky protidrogové prevence bylo podpořeno 7 projektů, 6 z toho  v oblasti primární prevence. 
•	Projekt program protidrogové prevence pro Středisko praktického vyučování. Zaměřen na utváření správných postojů k drogám, beseda s odborníky
•	Toulavý autobus: Besedy, víkendové pobyty, dílny, relaxace Krize bez drogy: Spolupráce se středními školami se zpětnou vazbou. Terapie, poradenství. Sekundární + primární prevence
•	Divadlo Solidarita: volnočasové aktivity
•	Program protidrogové prevence pro žáky ZŠ, učitele a rodiče. Přednášky, besedy. 
•	Projekt Sedmikráska: propagace zdravého životního stylu, besedy s odborníky. Pro soukromé Ekogymnasium. 
•	Sbohem Márfy : Divadelní představení s protidrogovou tématikou, besedy
•	Krize bez drogy: Spolupráce se středními školami se zpětnou vazbou. Terapie, poradenství. Sekundární + primární prevence

Aktivní spolupráce probíhí s AT poradnou Vilová, s o.s. Rodiče proti drogám
Nepodařilo se navázat spolupráci s Policií pro rozdílná stanoviska a s Nemocnicí na Míčánkách.
Chybí kontaktní středisko pro oblast Nuslí, a Vinohrad. 
Noví klienti: 19, z toho 8 mladistvích a 11 nezletilých
Fáze experimentu: 27, z toho 10 mladistvích a 17 nezletilých
V evidenci je 229 klientů, z toho 180 v kontaktu s marihuanou. 
                   
Městská část Praha 11

Svým charakterem se jedná o lokalitu se sídlištní zástavbou. Obyvatel tu postupně ubývá, stěhují se do jiných okrsků. Tento trend zdá se pokračovat. Základní školy se slučují, některé střední se pravděpodobně budou rušit.
Drogová scéna: 
Konzultační centrum pro závislé a jejich rodiny eviduje v roce 1999 eviduje 
•	25 závislých na heroinu, 
•	26 závislých na pervitinu, 
•	10 s kombinovanou závislostí. 
MÚ Úsek sociální prevence : 36 klientů s drogovým problémem
MÚ Úsek rodinné péče: 10 závislých matek s drogovým problémem
Stanice prvního kontaktu Eset Help (nízkoprahové centrum s programem Harm reduction) : 127 klientů, z toho 2/3 s preferencí heroinu
Vyměněno: 3 931 injekčního materiálu
To je celkem dle všech uvedených zdrojů 234 klientů. 
Počet klientů vzrostl oproti roku ´98 5x a počet vyměněných jehel vzrostl 10x.. 
V rámci prevence byl realizován :
•	letní tábor pro děti z dysfunkčních rodin.  Zde byl navázán kontakt se sociálními pracovníky, jež umožňuje další sociální práci.  
•	Překonej sám sebe – pětidenní pobyt pro děti zvláštní školy, zde nácvik sociálních dovedností, asertivity a hygienických náviků
•	Primární preventivní program pro soukromou základní školu Klíček
•	Stanice prvního kontaktu o.s Eset Help – nízkoprahové zařízení pro uživatele, běží tu program Harm reduction. Jeho činností se podstatně zvýšila informovanost o drogové scáně Prahy 11
•	Primární preventivní program pro ZŠ Křepského, vedl k postojům ke zdravému životnímu stylu a pozitivních preferencí
•	Primární preventivní program pro ZŠ Květnového vítězství, formou besed
•	Primární preventivní program pro ZŠ Pošepného nám. : nácvik interaktivních technik

Celkem tedy běží 7 projektů, z toho 6 z  primární sféry.
Lokalita Prahy 11 je specifická. Drogová scéna je neustále v pohybu a je méně nápadná než, jiných obvodech. . Dealeři domlouvají obchody přes mobilní telefony.  Obchoduje se v okolí stanic metra, stanoviště se stále mění.  
Stálým specifikem obvodu zůstávají narkomanské byty.

                                        Městská část Praha 12

Městská část se zaměřuje na provozování dlouhodobých protidrogových projektů. Funguje jich tu celkem šest, z toho 2 ošetřují oblast primární prevence, 3 oblast sekundární prevence, 1  je zaměřen na oblast terciální prevence. 
•	Sbohem Márfy - primární prevence
•	Projekt je zaměřen na základní školy a to jak na děti, tak na pedagogický sbor. Pro obě skupiny bylo připraveno soustředění, kde se měly děti naučit využívat prostředků dramatické výchovy k šíření informací v oblasti prevence  zneužívání návykových látek. Projekt využívá 40 % škol      z obvodu a hodnocen je pozitivně. 
•	Peer program - primární prevence
•	Projekt je zaměřen na středoškoláky s cílem poskytnout jim teoretické znalosti i praktické dovedností pro ty, kteří mají zájem podílet se na různých typech programů pro děti a mládež (odpolední kluby, stacionáře pro děti s poruchami chování a experimentující s drogami)
•	Poradna pro rodiče dětí ohrožených drogou - sekundární prevence
•	Je v provozu 4 hodiny týdně, podává telefonické konzultace a poradenské aktivity. Za krátkou dobu trvání - 2 měsíce - proběhlo 25 konzultací a 20 telefonických hovorů. Zařízení si získalo důvěru. 
•	Resocializační pomoc mladistvým - sekundární prevence
•	Cílem projektu je proměna klienta ve vztahu ke komunikačním dovednostem v rodině a v jeho nejbližším sociálním prostředí. Obsahem projektu je terapeutická práce s klientem a jeho rodinou v délce trvání 1,5 roku. Projekt je vysoce efektivní u mládeže se sociálně - patologickým chováním. 
•	Maringotka - sekundární prevence
•	Cílem je monitoring lokality se zaměřením na výskyt problémových dětí a mládeže. Byl vytvořen okruh klientely - asi 60 mladistvými.
•	Streetworketr - terciální prevence
Podařilo se navázat kontakt s cílovými jedinci a výměnný stříkaček program pokračuje.

Příloha MČ Praha 12

Přehled drogově závislých ze zdrojů OSP MÚ Praha 12 + odhad jednotlivých kurátorů

Nezletilí do 15-ti let,celkem 2 ( 2 chlapci, 0 dívek)

	marihuana	pervitin	heroin	tr.činnost	léčení	
Dívky celkem 0	0	0	0	0	0	
Chlapci
celkem 2	1	0	1	0	0	

Mladiství od 15-18 let, celkem 17 ( 9 dívek, 8 chlapců) 

	marihuana	pervitin	heroin	tr.činnost	léčení	
Dívky celkem 9	1	3	5	6	0	
Chlapci
celkem 8	2	3	3	1	1	

Osoby nad 18 let, celkem 30

	marihuana	pervitin	heroin	tr.činnost	léčení/
metadonový program	
Dívky celkem 10	2	5	3	2	2/1	
Chlapci
celkem 20	3	7	10	11	6/2	
                                       
Městská část Praha 13

Na  území MČ žije 70 000 lidí s věkovým průměrem 28 let, jedná se tedy o nejmladší MČ v Praze. Většina obyvatel za prací a studiem cestuje do jiných obvodů. 
Popis drogové scény: 
Prevalence: 227 uživatelů drog 
Incidence: 139 nových uživatelů drog. 
Oproti loňskému roku (1998) došlo k více něž 100 % nárůstu nových uživatelů drog. Uvedené údaje jsou čerpány z evidence pracovníků Oddělení sociální prevence MÚ. Protidrogový koordinátor je součástí tohoto oddělení. Údaje Obvodní hygienické stanice jsou nesrovnatelně nižší (evidují 6 uživatelů v celém obvodě Prahy 5). 
Údaje za uplynulý rok jsou alarmující, protože se snižuje věk uživatelů a jejich  zájem se soustředí především na opiáty. Mění se rovněž sociální složení uživatelů. Nejedná se již o děti ze sociálně slabých či disfunkčních rodin, drogami je zasažena již celá populace. Výrazně je zasažena romská komunita. Mezi uživateli se často vyskytuje hepatitida typu C. 
Na zhoršujícím se stavu drogové scény má dle slov pracovníků oddělení sociální prevence:
•	Dostupnost drog
•	Jejich nízká cena
•	Prodrogová kampaň ve sdělovacích prostředcích 
•	Veřejně prezentované pozitivní názory na legalizaci marihuany různými odborníky a umělci
•	Počet klientů se bude i nadále zvyšovat, zůstanou-li tyto faktory neměnné, míní sociální pracovníci.
Z projektů protidrogové prevence je využíván klub Třináctka, který je určen pro děti ze sociálně slabých a dysfunkčních rodin. Klub je otevřen vždy jedno odpoledne v týdnu a vede jej kurátor pro mládež. 
K otevření se chystá nízkoprahový klub Koma určený pro mladé lidi  ve věku 15 - 18 let. Měl by být otevřen denně i o víkendech, zázemí by tu měl mít i streetworker. 
Dále byly zakoupeny testy na prokázání drog v moči, jež se provádějí  na žádost rodičů provádějí pracovníci Oddělení sociální prevence. 
Byly zakoupeny knihy a brožury osvětového charakteru. 
Fungují tábory pro děti z disfunkčních rodin, pro mladší sourozence toxikomanů.  Byla navázána spolupráce se základními školami v obvodě. 
Veřejnost je informována o drogové scéně prostřednictvím kabelové televize a časopisu STOP.         

Městská část Praha 14

Za rok 1999 bylo evidováno celkem 8 případů drogově závislých. 3 případy z tohoto počtu tvořily děti do 15 let. Podíl chlapců činil 2, dívka byla 1. Zbylých 5 případů tvořili mladiství ve věku 15-18 let. Z toho 1 chlapec a 4 dívky. Trestná činnost byla prokázána u obou jmenovaných skupin.         V souvislosti s tím byla nařízena ústavní výchova, 1x vazba a 1x došlo k úmrtí. Nejčastěji užívanou drogou je pervitin a marihuana. 
V roce 1999 se výrazně zvýšil podíl programu primární protidrogové prevence. Byly zajištěny dlouhodobé programy pro zvláštní školy, dětské domovy, do programu byly zapojeny i školy         z nejrizikovějších oblastí Prahy 14 (sídliště Černý Most). Byl realizován vznik vrstevnických klubů pro rizikovou mládež do 13 let. Byl vytvořen nový program pro experimentátory na základních školách. 
Programy protidrogové prevence při základních školách realizuje Středisko pro mládež                  v Čakovické ulici - oddělení KRUH. 26 oslovených kolektivů bylo z rizikové oblasti Černého Mostu. Vrstevnické kluby jsou realizovány při o.s. Nefrit v rámci projektu vzniklo 6 vrstevnických klubů pro věkovou skupinu 13 let. Navštěvují jej především děti, které nemají jinou alternativu trávení volného času a jsou tedy rizikovou částí populace. Rovněž byly realizovány preventivní programy při Institutu Filia pro školy včetně dlouhodobých programů. Tyto se podařilo směřovat   k rizikové populaci zejm. do zvláštních škola a dětských domovů. Dále byla zajištěna řada metodických pomůcek realizace programu provázení, komplexní proškolení pedagogického sboru a  program protidrogové prevence pro rizikovou třídu v základní škole Chvaletická. 
V současné době nejvíce chybí pro střednědobou a dlouhodobou léčbu a detox pro děti do 15 let.

                                   Městská část Praha 15

Jednoznačnou prioritou je zaměření na oblast primární protidrogové prevence ve spolupráci           s jednotlivými školskými a tělovýchovnými zařízeními. Koncepce vychází z charakteru lokality: jedná se o typické sídliště  okrajové části Prahy. Zohledněna je věková skladba obyvatelstva a jeho sociální složení.
Realizované projekty:
•	Toulavý autobus: problémové skupiny dětí, ve spolupráci o.s. SANANIM 
•	Program pro rodiče a žáky 6. až 9. tříd ZŠ 
•	Projekt komplexního protidrogového  působení na rodiče, děti a mládež, realizátor: o.s. Sebepoznáním proti drogám
•	Projekt pro děti a mládež SOU a SŠ , institut FILIA
•	Preventivní program pro ohrožené děti, realizátor o.s. Život bez závislostí
•	Speciální program pro romské děti
•	Projekt pravidelného vzdělávání pedagogických pracovníků

Aktivně bylo podporováno úsilí jednotlivých škol a občanských sdružení v realizaci vlastních projektů. Cílem je vybudovat větší zázemí pro provozování zájmových a sportovních aktivit dětí     a mládeže.

Zprávy z jednotlivých městských částí jsou zpracovány podle podkladů dodaných  protidrogovými koordinátory v obvodech. Někde byly zpracovány ve spolupráci s oddělením sociální péče, či         s oddělením OPD.
Tam, kde jsou k dispozici číselné údaje evidovaných uživatelů, není často rozlišeno, zda se jedná o uživatele ve fázi experimentu, konzumenství či závislosti. Je nutné si připustit, že  část uživatelů se do evidence městských úřadů a spolupracujících organizací vůbec nedostane. Podle odhadu kvalifikovaných odborníků tato část není zanedbatelná.   
Je zřejmé, že na některých obvodech pro osoby užívající nějakým způsobem drogy přetrvává označení závadová mládež, závadoví jedinci, což samo o sobě evokuje představu člověka  vadného, hodícího se nanejvýš k eliminaci, popř. úplné ostrakizaci. Toto označení v sobě nese hodnotící stanovisko, což je zavádějící. Svědčí to o ne zcela komplexním přístupu k sociální realitě,  jehož je drogová závislost konečným důsledkem. 
Ze zpráv z obvodů rovněž vyplývá jednoznačná potřeba zařízení, nejlépe lůžkového charakteru, pracujícího s dětskými klienty do věku 15 let. To vypovídá o třech faktech:

•	Počet dětí do patnácti let experimentujích s drogou roste
•	Zařízení specializujících se na tuto klientelu nepřibývá
•	Přetrvává představa "léčby" dítěte umístěním do specializovaného ústavu

To, že počet dětí do patnácti let požívajících drogu, roste lze přičíst ani ne tak faktickému nárůstu drogově závislých či konzumentů, jako spíše dařícímu se rozkrývání drogové scény v Praze. Na základě tohoto faktu je možno konstatovat, že protidrogová politika hlavního města, jejíž prioritou je oblast protidrogové prevence, je vcelku úspěšná.  

Léčba upřednostňující pobyt dítěte v léčebném zařízení se v minulosti ukázala méně efektivní než techniky upřednostňující posílení osobní motivace a zodpovědnosti jak dětí experimentujících      s drogou, tak drogově závislých osob, na druhé straně absence takovéhoto zařízení v miliónové metropoli je rovněž ne zcela vyhovujícím stavem. 
Většinou stále převládá názor, že ústavní léčba je nejvhodnějším přístupem, a to i u dětí.
Z psychologického hlediska se tak sankce za požití drogy  rovnají v podstatě trestu, což odráží postoj většinové společnosti. Nepotvrzuje se, že obava z trestního postihu užívání drog má preventivní charakter. Osoby, které chtějí užívat návykové látky většinou díky široce prováděné primární protidrogové prevenci znají zdravotní, sociální a bezpečnostní rizika spojená s drogovou závislostí, a přece si drogy vezmou. 
Jediným svého druhu v Praze je oddělení Triangl MCSSP specializující se klientelu z řad dětí do patnácti let experimentující s drogou. Zde se s nimi pracuje komplexním způsobem. Výchovná zařízení pro mládež často nejsou připravena na práci s drogovými klienty, jejichž psychika se pod vlivem drog v různém rozsahu mění. 
Potěšitelné je, že programy primární prevence, značně rozšířené po všech obvodech, zasahují opravdu drtivou většinu dětí a mládeže. Funguje jak specifická primární protidrogová prevence (přednášky, besedy, peer programy), tak nespecifická primární protidrogová prevence (volnočasové a sportovní aktivity). Rovněž programy prevence sekundární se postupně rozbíhají, ačkoli detoxikační jednotky nedostačují počtu uživatelů drog, kteří tento typ péče potřebují. Terciální prevence   je zastoupena nejméně, což je vzhledem ke struktuře prevence, její hierarchii a cílovým skupinám zcela logické. 
Jednoznačným závěrem je pak nárůst uživatelů heroinu oproti předchozím letům. Zároveň se snižuje věková hranice prvouživatelů.
Celkový nárůst drogové scény v Praze vede k úvaze, že samostatné místo terénního  sociálního pracovníka pro oblast zejména sekundární prevence by mělo  být zřízeno na každém obvodě.
Běžný jev použitých stříkaček na pražské dlažbě a vchody otevřených  domů skýtajících prostor uživatelům pro indikaci je toho důkazem. 
Na protidrogovou prevenci je vydávána ze státního rozpočtu i rozpočtu hlavního města Prahy nemalá částka. Celkové počty uživatelů v ČR se statisticky zvyšují, na původ těchto čísel jsme poukázali výše.

                                                                                               Analytické oddělení OSP MCSSP

Hygienická stanice hl. m. Prahy, centrální pracoviště drogové epidemiologie

Národní koordinátor epidemiologie a primární prevence ČR MUDr.                                                                                                                    Vladimír Polanecký

Zprávu jsme zařadili s laskavým svolením Hygienické stanice hlavního města Prahy. Data se týkají celé ČR, a to pro zasazení Prahy do celorepublikového kontextu. 

Epidemiologie drog a uživatelů drog
Česká republika - 1999

Za posledních několik let se podařilo nejen položit základy Koncepce drogové epidemiologie v ČR, ale i zprovoznit síť sběru dat a navázat spolupráci hygienické služby a pracovišť  zabývajících se drogovou problematikou.    
Charakteristika drogové scény v České republice je ve svém výsledku stále varující. Vzestup incidence na 100. 000 obyvatel z 23,9  v roce 1995 byl na 37,7 v roce 1999. Specifická incidence  u 15 - 39letých stoupla z 62,9 na 99 % na 100 000 obyvatel.   
	
Velmi patrný je vzestup nitrožilních uživatelů heroinu, na rozdíl od zemí EU, 
kde převažují tzv. “taneční drogy“, ukazuje ve svých důsledcích incidence hepatitid kdy především počty nemocných hepatitidou typu C trvale stoupají. Tito nemocní a přenašeči virů, především typu hepatitid C a B, představují stále větší hrozbu pro běžnou populaci, 
v rodinách, ve školách, ve zdravotnických zařízeních (zde i pracovníky). Očkování proti hepatitidě typu B se provádí mezi problémovými uživateli jen obtížně, proti typu C není očkovací látka.
Můžeme konstatovat, že jen za poslední tři sledované roky onemocnělo v ČR
1664 osob s drogovou anamnézou. Asi 25 % uživatelů (zatím vyšetřených) má ve své krvi pozitivní nálezy hepatitid B a C.
Řešením zdá se není pouhá výměna použitých jehel, neboť  výměny nestačí reflektovat počet
nárůstu nových nitrožilních uživatelů drog. Je známo, že k nákaze hepatitidou typu C dochází stejně již v prvních šesti až devíti měsících drogové kariéry, kdy tito uživatelé obvykle výměnu stříkaček za potřebné nepociťují a ani pomoc nevyžadují. 

Stručná epidemiologická charakteristika

Jak vyplývá z výroční zprávy za rok 1999, shrnuje výsledky již pátého roku existence celostátního drogového informačního systému, organizovaného hygienickou službou ČR.
Drogový informační systém v ČR svým obsahem i zaměřením respektuje doporučení Evropského monitorovacího centra pro drogy a užívání drog v Lisabonu (EMCDDA).
Informační systém vychází ze sledování incidence problémových uživatelů drog, tedy žádostí
o prvé léčení, jako základního zdravotního indikátoru drogové scény. Ke sběru dat je používán standardizovaný formulář vydaný EMCDDA, doplněný o výsledky dobrovolného testování injekčních uživatelů na laboratorní markery virových hepatitid a HIV/AIDS.
	
Stabilizovaná databáze léčebně/kontaktních (L/K) center zahrnovala koncem roku 1999 celkem 259 těchto zařízení. Databáze, kategorizována ve smyslu doporučení EMCDDA, umožňuje posoudit efektivitu resp. výtěžnost jednotlivých zařízení, která je vyjádřena počtem klientů na jedno zařízení. Během roku 1999 se ukázalo, že nejvyšší výtěžnost mají nízkoprahová centra. Na jedno takové zařízení připadá v průběhu roku 30 nových klientů celkem 1698 nových klientů v těchto zařízeních tvoří 43,7 % z celkové roční incidence. 
Celkový počet nově evidovaných klientů v L/K centrech v ČR  za rok 1999 byl 3891 osob, tj. 37,7/100 000 obyvatel. Je to nejvyšší roční incidence od zahájení sledování problémových uživatelů v celostátním informačním systému v roce 1995.
	 
Pokud se týče geografické distribuce drog stále existují významné odlišnosti mezi jednotlivými regiony. K výraznému nárůstu uživatelů došlo v roce 1999 zejména v regionu Jižní Morava            a částečně v regionu Jižní Čechy.
Celkem bylo evidováno 2548 mužů a 1337 žen, celkový poměr mužů a žen je tedy 
1,9: 1. 
V průběhu uplynulého roku sice došlo k nárůstu počtů uživatelů heroinu, ale nejčastěji zastoupenou skupinou drog, udávanou jako droga základní, zůstává i nadále pervitin a ostatní stimulancia.

Nepostiženější věkovou skupinou zůstávají 15 - 19letí, pokračuje však mírný posun věkové hranice směr ke starším věkovým skupinám, což je patrné především u uživatelů heroinů a kanabinoidů. Průměrný věk nových uživatelů v době jejich první návštěvy v L/K centru se zvýšil na 20,8 let. Před dosažením 15 let věku již začalo užívat drogu 12,4  % nově evidovaných uživatelů, do věku 19 let 74,2 % ze všech uživatelů .    
Injekční aplikace jako nejčastější způsob užití drogy byla zaznamenána u 61,1 % uživatelů. 
Nejčastěji užívanou sekundární drogou je marihuana. Z celkového počtu 3891 problémových uživatel evidovaných v roce 1999 udává kombinaci s drogou 2118 osob a z nich ještě 796 užívá drogu třetí.  

Odhad specifické věkové prevalence na tisíc obyvatel ve věkové skupině 15-24 let se pohybuje mezi 2,48 - 4,69/1000 obyvatel. Roční prevalence uživatelů heroinu jako základní drogy byla  zhruba 5 400 osob, u uživatelů pervitinu zhruba 9 200 osob.

Pokud se týče léčení uživatelů drog v L/K centrech, tak více než 70 % z celkového počtu do těchto zařízení přichází z vlastního rozhodnutí či pod vlivem rodinných příslušníků. Více než dvě třetiny uživatelů žije ve společné domácnosti s rodiči, bezdomovectví udává pouze 2,8 % uživatelů. 
Téměř 43 % uživatelů je nezaměstnaných či pouze příležitostně pracujících. 1/3  všech uživatelů jsou studenti nebo žáci a pouze 15,2 % uživatelů udává stálé zaměstnání. 

Co do stupně dosaženého vzdělání, více než 5 % uživatelů má nedokončené vzdělání a 51,5 % má pouze základní vzdělání.          

Injekční užívání drog je provázeno dalším rizikovým chováním, tj. sdílením injekčních jehel            a stříkaček. Toto bylo přiznáno u 17,7 % uživatelů, udávajících injekční aplikaci drogy.

Každodenní užívání drogy bylo zaznamenáno u 30,6 % uživatelů, dalších 34,4 % udává užívání drogy 2x - 6x týdně a pouze 21,9 % užívá drogu 1x týdně či dokonce . 

Informace o výměnném programu stříkaček a jehel za rok 1999

	Cílem  této informace není posuzovat podstatu této činnosti, ani způsob jejího provádění. Jde pouze o informovanost o dostupných údajích, týkajících se rozsahu výměnného programu. Program výměny stříkaček a jehel realizuje celé spektrum nejrůznějších organizací, institucí            a nadací, které jsou až na několik výjimek součástí databáze L/K center.      

Praha 1999:

Praha 1	DROP IN				               226 633 ks

Praha 2	Červený kříž, Hl. nádraží		               42 000 ks

Praha 4	Stanice 1. kontaktu Opatov		               3 929 ks	 
		(Eset-Help)

Praha 7	K-centrum				              248 613 ks
		Červený kříž, nádr. Holešovice	              11 000 ks	
			            
Praha 9	SANANIM, terénní programy	              20 674 ks	

Praha 10	Centrum protialkoholní a protidrogové      200 ks    

Incidence problémových uživatelů drog:

Incidence problémových uživatelů drog v České republice na 100 tisíc obyvatel stoupla z 23,9 v roce 1995 na 37,7 v roce 1999, což představuje nejvyšší roční incidenci od zahájení sledování v celostátním informačním systému v roce 1995. 

Celkový počet nově evidovaných klientů v Praze za rok 1999 byl 417 osob, což je 34,7 na 100 tisíc obyvatel. Jde o nejnižší roční incidenci od zahájení sledování problémových uživatelů drog od zahájení sledování v celostátním systému v roce 1995. V hlavním městě Praze se rovněž od roku 1995 snižuje specifická incidence ve skupině 15 – 39letých, kdy v roce 1999 byla poprvé nižší než v celé České republice (Praha 97,6/100 000 obyvatel, Česká republika 99,0/100 000 obyvatel). 

Injekční aplikace

Injekční aplikace jako nejčastější způsob užití drogy byla v České republice v roce 1999 zaznamenána u 61,1 %  problémových uživatelů, vezmeme-li v úvahu injekční aplikaci sekundární drogy, pak procento injekčních uživatelů  dosahuje  hodnoty  64,0 %  všech  nově evidovaných  uživatelů, což  je 
o 2 % více než v roce 1998 (v roce 1995 54,3 %). Injekční aplikace převažuje u uživatelů heroinu (87,7 %) a pervitinu (79,2 %). 

Přestože došlo v Praze v roce 1999 k poklesu injekčních uživatelů drog (o 10,7 % méně než v roce 1998), zůstává naše hlavní město stále na prvním místě v České republice.  Injekční aplikace jako nejčastější způsob užití drogy byla v Praze v roce 1999 zaznamenána u 65,7 % problémových uživatelů, vezmeme-li v úvahu i injekční aplikaci sekundární drogy, pak procento injekčních uživatelů dosahuje hodnoty 66,4 % ze všech nově evidovaných klientů. Četnost injekční aplikace u uživatelů heroinu se oproti roku 1998 zvýšila o 6 % (na 83 % v roce 1999), u pervitinu došlo naopak v uvedeném období k poklesu o 2 % (na 75 % v roce 1999). 

Injekčních jehel a stříkaček. Sdílení stříkaček a jehel přiznalo v roce 1999 v České republice 17,7 % uživatelů udávajících injekční aplikaci drogy. V Praze je tato skutečnost nejčastější ve věkové skupině 15-19letých, která tvoří téměř 85 % z těch, kteří toto společné užívání přiznali. 

Podle dostupných údajů bylo v České republice v roce 1999 v rámci výměnného programu (nejméně v 7 zařízeních) užito zhruba 850 000 kusů stříkaček a jehel (pro srovnání v roce 1998 šlo o 500 000 kusů), přičemž z toho zhruba 553 000 kusů v hlavním městě Praze (v roce 1998 šlo o 372 000 kusů).  

Meziresortní protidrogová komise Úřad vlády České republiky

Výroční zpráva o stavu a vývoji ve věcech drog v České republice
za rok 1999

výňatky zařazeny s laskavým svolením MUDr. Pavla Béma

Při charakteristice drogové scény jako takové je nezbytné brát v potaz přeměnu politického systému české republiky, která po roce 1989 nastala a to od totalitního režimu  k demokracii.
Tato skutečnost ale neodráží pouze události pozitivního charakteru. 
Svobodnější společnost s sebou logicky přináší i celou řadu negativních aspektů. Proces ekonomické transformace a sociální stratifikace přinesl v hojné míře i zdánlivě “nový“ fenomén, konzumaci ilegálních drog a vytvoření černého trhu s nimi. 

Skutečnost, kdy došlo k celospolečenskému uvolňování a s tím spojený nárůst konzumace tvrdých drog však neznamená, že by se v naší společnosti nealkoholové drogy nevyskytovaly již dříve. Již   v 70. a 80. letech žila v naší společnosti celkem zanedbatelná skupina lidí, kteří užívali  podomácku vyrobené drogy.
Během uplynulých deseti let nastal na české drogové scéně skutečný boom. Z tradiční transitní země přeprav ilegálních drog jsme se stali zemí cílovou. Byly vybudovány distributorské základny spravované převážně zahraničními distributory. 
Objevily se klasické drogy, jež se do roku 1989 téměř nevyskytovaly (jde především o heroin,extázi apod.). Oproti tomu kokain a crack u nás nevzbudily zvláštní zájem.
Domácí droga pervitin se stal nejen velmi oblíbeným, ale stal se i předmětem exportu do zahraničí.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                    	                	
Na české drogové scéně nastala s přijetím novely tzv. “drogového zákona“ platným od 1.1.1999 výrazná změna. Jeho přijetí předcházela bouřlivá celospolečenská diskuse. Novela zákona má na jedné straně zpřísnit tresty za pašování, prodej a distribuci ilegálních drog, na straně druhé zavedla trestnost držení drog pro vlastní potřebu. Především tato skutková podstata je veřejností vnímána jako velice sporná, kontroverzní je i definice “většího než malého množství“ držené drogy. Lze předpokládat, že tato skutečnost do budoucna negativně odrazí v posuzování závažnosti drogových trestných činů.  

V důsledku zmíněné novely drogového zákona se výrazně změnil charakter ilegálního trhu             s drogami. Drogy jsou dnes jejich dealery prodávány přes mobilní telefony. Dá se říci, že prakticky přestaly existovat otevřené drogové scény a jejich uživatelé se stáhli do bytů.
Tím se pochopitelně stali hůře dostupnými pro pouliční pracovníky terénních výměnných programů, jejichž cílem je snížit možná rizika spojená s nitrožilním užíváním drog.

Výzkumné studie, které zjišťují stav užívání drog především mezi středoškolskou mládeží za rok 1999 opět prokázaly nárůst těch, kteří mají zkušenost s drogou.  Přičemž nabídka drog se              v průběhu roku nesnížila. Mladé lidi ovlivňuje především módnost drog a jejich postoj  k ilegálním drogám ve stále větším počtu nepovažují za nebezpečné.   .         
               
Pokud se týče odborné péče o drogově závislé, dá se rok 1999 v oblasti léčby, resocializace            a snižování rizik a škod považovat za rok, kdy došlo k zahájení zásadních kvalitativních změn.
Cílem je nejen doplnit stávající spektrum služeb, ale zvýšit jejich kvalitu a efektivitu. Státní i nestátní subjekty zabývající se poskytováním služeb a prevencí drogových závislostí v roce 1999 vyvíjely aktivity s cílem zvyšování odbornosti pracovníků, léčby, resocializace závislých osob a zvyšování kvality a rozsahu realizovaných programů. 

Zpráva Meziresortní protidrogové komise vlády ČR za rok 1999 je vypracována na základě podkladů příslušných resortů a přináší informace o vývoji ve zneužívání nealkoholových drog        v naší zemi, rovněž i přehled o aktivitách, uskutečněných s cílem zamezit nárůstu počtu osob zneužívajících  ilegální drogy.  

Charakteristika stavu užívání a nelegální distribuce drog                   

Rozsah užívání drog v ČR:

Za základní a prokazatelné trendy v užívání drog na naší scéně v roce 1999 lze označit následující:

Marihuana - nejvíce a nejčastěji zneužívanou ilegální drogou, její pěstování pro vlastí potřebu je    v ČR rozšířené.
Pervitin - tradiční syntetická droga českého původu, je druhou nejvíce užívanou ilegální drogu      v ČR.    
Heroin - řadí se na třetí místo, co se týče zneužívání. V roce 1999 bylo zaznamenáno několik
smrtelných případů předávkování drogou, jíž byla do té doby u nás neznamenaná, vysoce koncentrovaná forma tzv. “bílého“ heroinu.  
Kokain a crack - i nadále zůstávají na okraji zájmu konzumentů.  
Extáze - patří do skupiny tzv. “tanečních drog“, jejichž užívání ve spojení s hudbou na “Rave“ nebo “House parties“ je v ČR velmi módní a rozšířené.

Nezákonná výroba obchod, distribuce 

Postavení ČR v mezinárodním ilegálním obchodu:

Česká republika je zapojena do nelegální výroby a přepravy drog, jakožto s tzv. prekusory (výchozí surovina pro výrobu drogy) a v neposlední řadě i do legalizace výnosů pocházejících z trestné činnosti. Stala se základnou pro převážně zahraniční organizátory drogového obchodu ze země transitní se změnila na zemi cílovou. Tomu napomáhají následující okolnosti:
•	geografická poloha ČR,
•	jednoduchost zakládání krycích firem a relativně nízké náklady na jejich provozování,
•	vysoká pravděpodobnost ochrany majetku z drogového obchodu před konfiskací. 

Původ drog:
•	heroin - Blízký a dálný východ
•	kannabiondy - Blízký a střední východ, Afrika
•	kokain - Latinská Amerika

Dlouholetou tradici má i vlastní výroba pervitinu, jímž čeští výrobci zásobují nejen naši, ale             i zahraniční drogovou scénu. 

Do organizované výroby a distribuce OPL (omamných a psychotropních látek) v České republice jsou aktivně zapojeny organizované zločinecké skupiny původu:

•	kosovoalbánského
•	ruskojazyčného
•	vietnamského
•	arabského
•	nigerijského
	
Členové zločineckých distributorských skupin většinou vystupují jako soukromí podnikatelé           s oficiální podnikatelskou aktivitou “nákup zboží za účelem dalšího prodeje“.
Potírání těchto zahraničních gangů podle Ministerstva vnitra komplikuje skutečnost, že dosud 
nefunguje dostatečná kontrola ze strany státních orgánů. 

Další negativní faktory ovlivňující nezákonnou distribuci OPL:
 
•	etnická sounáležitost organizátorů znemožňuje proniknout do jejich organizací
•	komunikace v jazycích ovládané malou skupinou osob (kosovská albánština, nigerijština, arabština) 
•	využívání vysoce kvalitních komunikačních prostředků
•	vysoká profesionalita organizací získaná praxí z různých zemí Evropy
•	mezinárodní provázanost a spolupráce těchto organizací
•	organizátoři mezinárodního obchodu posuzují jako relativně “bezpečnou zemi“ pro:
>nenáročné požadavky na uznání legálního pobytu na území ČR
>snadné získání krycích firem a relativně nízké náklady na jejich provozování
>obecně nízké životní náklady
>relativně nízké tresty ukládané v ČR za drogové delikty
>ochotu občanů ČR zapojit se do obchodu s OPL za poměrně nízkou odměnu

Pozitivní faktory boje s nezákonnou distribucí OPL:
•	novela trestního a přestupkového zákona postihuje i přechovávání OPL o pro vlastní potřebu
•	policie bude oprávněna na základě těchto novel zabavovat OPL 

Území ČR je stále více využíváno jako mezisklad OPL, odkud se do evropských zemí denně vyváží 2-30 kg drog, převážně heroinu. Mezisklady jsou umisťovány zejména na Plzeňsku, Ostravsku,      v Praze okolí a v severočeském regionu.  

Dostupnost drog na území ČR podle typů, regionů, trendy, popis současného stavu:

Základní znaky české drogové scény:
•	změnu otevřených drogových scén - tendenci k vyšší konspiraci
•	probíhající módní vlna tzv. diskotékových drog 
•	užívání drog prakticky ve všech regionech republiky 
•	de facto zaniklé komunity heroinových náhražek (tzv. braun)
•	etablování organizátorů obchodu s OPL mezinárodního významu
•	relativně nízká poptávka po kokainu
•	prakticky nulový výsky cracku (policie nezadržela jedinou dávku)
•	značně vysoký podíl osob zneužívajících těkavá rozpouštědla
  
Na základě dostupných údajů lze považovat vysoce problematické a alarmující zejména extrémně nízkou věkovou hranici mládeže experimentující s tvrdými drogami. Dále je to vysoký podíl intravenózních uživatelů heroinu a v neposlední řadě také vysoký podíl prvokonzumentů začínajících “tvrdou“ drogou.
Pro obchod s drogami v ČR je také příznačné významné zastoupení prodejců drog romského původu a osob ve věku do 15 let.

Resort spravedlnosti:

V roce 1999 činil celkový počet obžalovaných podle § 187, 188 a 188a tr. zákona (nedovolená výroba OPL a obchodování s nimi šíření toxikomanie) 1 650 osob (stíhaných bylo 1 954). Meziroční nárůst obžalovaných činil 1,08 násobek (u stíhaných osob 1,10 násobek).
Počet obžalovaných podle nově zavedeného § 187a tr.zák. (přechovávání OPL pro osobní spotřebu uživatele) činil v roce 1999 celkem 115 osob(stíháno bylo 130).
Celkový počet odsouzených v roce 1999 za drogovou kriminalitu tvoří 891 osob, což představuje 1,42 % všech odsouzených. U veškeré zejm. majetkové a násilné kriminality,
byl vliv OPL zjištěn u 394 ze všech 62 595 odsouzených osob. 
Podle § 187, 188 a 188a t. zák. bylo v roce 1999 odsouzeno celkem 873 osob, což představuje 1,09 násobný meziroční růst. 

Národní protidrogová centrála (NPDC):

V akcích realizovaných NPD bylo v ČR zajištěno celkem:

•	22 laboratoří na výrobu heroinu
•	55 kg rohypnolu
•	2,506 kg metamfetaminu (pervitinu)
•	cca 135 kg kokainu
•	cca 20,38 kg heroinu
•	9,1 kg marihuany
•	3 litry solutanu
•	přesně nezjištěné množství pervitinu a heroinu v dávkách jednotlivých dealerů

Zahraničními partnery NPDC bylo zadrženo cca:

•	230 kg heroinu
•	230 kg hašiše
•	50 kg rohypnolu
•	2000 litrů BMK (fenylacetonu)

Generální ředitelství cel:

V roce 1999 byly celními orgány ČR odhaleny celkem 154 případy nelegální přepravy OPL.  Oproti roku 1998, kdy byly odhaleny 82 případy, to znamená nárůst o 87,8 %. 
Celníci v rámci uvedených záchytů zadrželi téměř 271 kg drog z toho zejm.:
•	96,8 kg heroinu 
•	131,5 kg kokainu 
•	55 kg rohypnolu
•	7,5 kg prekusoru pro výrobu pervitinu  
•	673 tablet Extáze
•	1,7 kg hub psilocybe

Celním organům se rovněž podařilo zabránit nelegálnímu vývozu více jak 92 tun makové slámy.      

Dopady novely trestního “drogového“ zákona do policejní a soudní praxe:  	 

Počátkem roku 1999 nabyly účinnosti zákony nově upravující jednak trestní postih nedovoleného držení drog a obchodu s nimi, jednak kontrolu zacházení s návykovými látkami, včetně prekusorů   a pomocných látek. 
Podíl osob vyšetřovaných v roce 1999 pro trestný čin podle § 187a (prosté přechovávání OPL pro vlastní potřebu) byl cca 7 % ze všech drogových trestných činů. 
Jako problematické se jeví zmiňované určení výše malého množství OPL. Jednotlivá zastupitelství přistupují k výši trestně stíhatelného množství přechovávané OPL nejednotně, především                u cannabisu. Nezřídka kdy se vyskytují případy, které trestně stíhají a případně  postihují i pěstování byť jen několika rostlin konopí, zcela zjevně neurčených k distribuci. Je zapotřebí najít účinné postupy rozlišování drog podle stupně jejich společenského rizika. Dále je třeba dopracovat systém alternativních trestů.

Dopad novelizace trestního zákona na drogovou scénu  lze obecně charakterizovat následujícími faktory: 
•	změnou taktiky pouličního prodeje (prodejem na zakázku prostřednictvím mobilního telefonu nebo internetu), 
•	častějším prodejem v restauračních, klubových zařízeních,                             
•	celkově vyšší konspirací distribučních sítí.

Koordinace protidrogové politiky v ČR 

Centrální úroveň: 

V červnu 1999 schválila Meziresortní protidrogová komise statut svého poradního orgánu, rady zástupců a resortů. Jejím posláním je koordinace protidrogové politiky na centrální úrovni prostřednictvím příslušných ministerských úředníků. V Radě jsou zastoupeny následující resorty:
•	  financí (resort a Generální ředitelství cel),
•	  obrany,
•	  práce a sociálních věcí,
•	  spravedlnosti,
•	  školství, mládeže a tělovýchovy,
•	  vnitra (resort a Národní protidrogová centrála),
•	  zdravotnictví (resort a  Inspektorát OPL),
•	  zemědělství. 
	
Odborná veřejnost a nestátní neziskové organizace jsou v Radě zastoupeny:

•	Českou lékařskou společností J.E. Purkyně (stálý host)
•	střešní organizací A.N.O. (Asociace nestátních organizací)

Místní úroveň:

Na místní úrovni existují rovněž poradní orgány  - protidrogové komise. Ty mají plnit paralelní funkci jak Meziresortní protidrogová komise na úrovni centrální. Meziresortní protidrogová komise v roce 1999 zřídila Pracovní skupinu protidrogových koordinátorů, jež  má mj. zlepšit komunikaci mezi centrální a místní úrovní. 

Vzdělávání protidrogových koordinátorů:     
 
Vzdělávání protidrogových koordinátorů v r. 1999 bylo určeno pro 16 začínajících koordinátorů    a 80 koordinátorů - absolventů distančního vzdělávání, jehož cílem bylo jednak seznámit koordinátory s koncepcí protidrogové politiky ČR, a dále se systémem zajišťování protidrogové politiky ve stání správě. Vzdělávání taktéž obsahovalo informace o drogové problematice. Koordinátoři se rovněž učili vytvářet regionální sítě, dále komunikovat, vyjednávat a mediovat.   

Oblast snižování poptávky po drogách     

Primární prevence:

Resort školství, mládeže a tělovýchovy 

Primární prevence je nezastupitelným prostředkem ke snižování poptávky po drogách. Její úspěšnost závisí též na  množství a kvalifikaci odborných pracovníků, kteří se na ní podílejí. Měla by též vycházet z místních potřeb a  stát se integrální součástí života místních společenství, obcí      a měst. 

V roce 1999 bylo pro ministerstvo v oblasti primární prevence jednoznačnou prioritou prohloubení, zkvalitnění a naplňování Minimálních preventivních programů. Jeho obsah na školách a školských zařízeních v roce 1999 tvořily především:

•	 vzdělávací aktivity pro pedagogické pracovníky, žáky a rodiče,
•	 specializované programy (např. peer-programy) a aktivity zaměřené na spolupráci s rodiči,
•	 specifické i nespecifické volnočasové aktivity realizované ve školách a školských zařízeních  
•	 poradenské služby s důrazem na rozšiřování jejich účinnosti formou prevence diagnostiky,                včasného odhalování rizik a zajištění účinné intervence v případě výskytu projevů souvisejících   s drogami,             
•	 prevence jako součást vzdělávacích předmětů (např. prvouka, občanská výchova, rodinná výchova, přírodověda apod.)

Profesní vzdělávání v oblasti prevence:	

V roce 1999 byl kladen důraz na vzdělávání učitelů a dalších pedagogických pracovníků  realizujících preventivní aktivity ve školách a školských zařízeních. V roce 1999 bylo 8 pedagogických fakultách 
realizováno celkem 15 kursů, které navštívilo celkem 370 metodiků prevence, dalších pedagogických pracovníků a studentů vyšších ročníků pedagogických fakult.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                  

V rámci vzdělávacího systému jsou organizovány další typy seminářů a kursů, které na sebe obsahově navazují a reagují na potřeby preventivní praxe. Jde o tyto typy:
•	 speciální vzdělávací kursy pro instruktory primární protidrogové prevence,
•	 vzdělávací semináře zaměřené na zpracování a realizaci minimálních preventivních programů,
•	 alternativní strategie, metody a formy preventivního působení na děti a mládež ve školách            a školských zařízeních.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                        

Systém kvalifikačního vzdělávání vysokoškolských pracovníků, středních zdravotnických pracovníků a pracovníků jiných profesí:  

Co se týče lékařů, ti mohou v současnosti v oboru návykových nemocí získat atestace vyššího stupně. 
U psychologů, pedagogů, vysokoškolsky vzdělaných sociálních  pracovníků, kteří jsou nezastupitelnými členy týmu v oblasti návykových nemocí, je žádoucí umožnit atestaci v oboru návykových nemocí. Atestace v tomto oboru je vhodná též pro střední zdravotnické pracovníky, laické terapeuty a sociální pracovníky.

Chybějící nebo nedostatečně rozvinuté formy péče:

•	specializované programy pro děti dospívající se zvýšeným rizikem,
•	programy časné intervence u počínajících problémů s návykovými látkami (zejm. na úrovni     praktických lékařů)
•	detoxikace v domácím prostředí
•	práce s rodinami závislých zejm. pokud jsou v nich nezletilé děti,
•	specifické skupiny osob zneužívajících návykové látky
•	návykové problémy u sociálně a ekonomicky znevýhodněných skupin (etnické menšiny, bezdomovci, přistěhovalci)       
•	absence efektivního léčebného programu pro závislé osoby ve vazbě a ve výkonu trestu,
“dobrovolné“ a ochranné protitoxikomanické léčby by měly probíhat již ve výkonu trestu. Měl by být praxí dořešen systém alternativních trestů - léčba zajištěním spolupráce resortů MS, MPSV a MZ. 
•	nedostupnost základních léků např. pro substituční léčbu (metadon, buprenorfin)
•	nedostatečné množství a rozsah výkonů hrazených zdravotními pojišťovnami (specializované poradenství, socioterapie, substituční terapie) v důsledku podcenění potřeb oboru návykových nemocí zdravotními pojišťovnami a odbornými společnostmi. 

Resort práce a sociálních věcí:

Léčba a resocializace       
	
Protidrogová politika se významně promítá do politiky sociální. Předmětem zájmu resortu jsou sociální aspekty užívání drog, popř. sociální problémy s jejich užíváním související. Základním předpokladem pro alespoň částečné zvládání drogového problému je vytvoření systému služeb, který nebude uživatele drog patologizovat, ale bude spolu s nimi hledat řešení, respektující jejich zájmy a zachovávající, případně obnovující jejich lidskou důstojnost, sociální suverenitu a integraci. 
MPSV přistupuje k problémovým uživatelům drog, závislým a jejich rodinám jako k občanům v sociální nouzi. Systém sociálních služeb zaměřený na drogově závislou klientelu je částečně zpracován v návrhu Zákona o sociální pomoci. V oblasti léčebně - resocializační obsahuje formy pomoci, mezi které se řadí např. ambulantní a terapeutické služby, jakožto i práce v rámci terapeutických komunit. Pro oblast následné péče jsou pak určena chráněná pracovní místa a pomoc při hledání pracovního uplatnění. Existuje i nabídka chráněného bydlení pro absolventy léčby.

Ze stávajícího stavu  se jeví kapacita podporovaných léčebných komunit jako dostatečná, zatímco následná péče zůstává nejméně rozvinutou součástí systému péče o uživatele drog. Programy následné péče jsou provozovány zpravidla nestátními subjekty. Kvalita programů nestátních organizací bývá dobrá, kapacita subjektů však nedostačující.   

Obecně zde platí, že nízký práh a otevřenost jsou nezbytným předpokladem úspěchu jednotlivých programů. Vývoj potřeb terénu i pružný postup poskytovatelů služeb předběhly státní správu. Proto jsou k poskytování tohoto typu služeb určeny nestání subjekty. Stát jim musí vytvořit podmínky pro jejich fungování.            

Nedostatky léčebné péče a resocializace:  	
		
•	nedostatečná koordinovanost a provázanost na meziresortní i místní úrovni
•	absence akreditací
•	absence finančních standardů
•	nereálnost vládních usnesení ve vztahu k uvolněným finančním prostředkům
•	nedostatek kvalifikovaného personálu a nedostatek možnosti vzdělávání
•	chybějící články v síti (ambulantní a následná péče…)

Nestátní neziskové organizace působící v oblasti prevence léčbou drogových závislostí

Je zřejmé, že jedním z klíčových prvků protidrogové prevence v ČR  jsou nestání a neziskové organizace ( dále jen NNO), pokrývající více než 70 % služeb v této oblasti. Střešní organizace A.N.O. ( dále jen Asociace nestátních organizací zabývajících se prevencí a léčbou drogových závislostí) sdružuje na 40 zásadních poskytovatelů služeb v oblasti prevence drogových závislostí. Tato síť nestátních organizací zahrnuje profesní nestátní neziskové organizace v oblasti péče          o osoby ohrožené drogovou závislostí a je partnerem státním institucím a místní samosprávě při plánování a realizaci protidrogové politiky. Kromě zmíněného je úlohou A.N.O. také podílení se na  vytváření dotačního, akreditačního a licenčního systému, na zvyšování profesní kvality služeb poskytovaných NNO na rozvoji nestátního sektoru. 

Aktivity NNO v roce 1999                                         
	
V rámci projektu Phare se uskutečnila II. Mezinárodní konference A.N.O. na téma "Harm reduction v praxi", která umožnila vznik první odborné sekce. Mezi další důležité aktivity patří realizace vzdělávacích projektů "Vzdělávání v oblasti následné péče" a "Mezioborové vzdělávání    v problematice drog", zmapování existujících poskytovatelů služeb Harm reduction a vytvoření "Czech republic Harm reduction network", tedy sítě služeb H.R. Dále je to příprava vzniku dalších odborných sekcí; spolupráce s  členskými organizacemi na přípravě a realizaci mezinárodních projektů především v oblasti vzdělávání. 
Za neméně významný lze rovněž považovat výrazné zlepšení kvality ve spolupráci s některými resorty, zejména pak se sekretariátem MPK.               

Za nedostatky lze označit především skutečnosti v oblasti zabezpečení služeb poskytovaných NNO, a to nedostatečnost stávajícího systému financování neumožňující efektivní kontinuální finanční zabezpečení služeb, která v některých případech ohrožuje i kontinuitu péče. Dále je to absence účinného systému kontroly; nedostatečné definování a vytvoření minimální sítě služeb nezbytných  k udržení stávajícího systému. Rovněž nerovný přístup NNO dle typu k finančním prostředkům apod.
V oblasti odborné  se výše zmiňované organizace potýkaly zejména s absencí systému akreditací     a licencí v oblasti léčby a resocializace; nedostatečným definováním a vytvořením minimální sítě služeb nezbytných k udržení služeb, dále nezavedení standardů poskytovaných služeb do praxe. Rovněž se ukázala jako nedostačující spolupráce ze strany státní správy při snaze o uplatnění drogových intervencí v trestně právním systému a v neposlední řadě také nedostatkem programů pro specifické skupiny (mladiství, vězni, ženy). 

Mezinárodní spolupráce

V posledních několika letech došlo v důsledku globalizujícího se světa  k provázanosti zneužívání drog s mezinárodním organizovaným zločinem. Z tohoto důvodu dnes tvoří mezinárodní spolupráce nedílnou součást celkového přístupu k řešení problematiky drog. Ta (spolupráce) se      v této souvislosti uskutečňuje  zejména na úrovni nadnárodních organizací a mezinárodních úmluv a dále též na úrovni regionální a bilaterální. 
Česká republika se aktivně zapojuje do mezinárodní spolupráce v rámci úřadů a orgánů Organizace spojených národů - Úřadu OSN pro kontrolu narkotik a prevenci zločinností (ODCCP-United Nation Office for Drug Control and Crime Prevention), Programu kontroly drog OSN (UNDCP-UN Drug Control Programe), Mezinárodní rady pro kontrolu narkotik (INCB-International Narcotic Control Board-Komise pro omamné látky) a Komise OSN pro narkotika (CND-Comission on Narcotic Drugs). ČR se také podílí na spolupráci v rámci Komise EU a dvou programů PHARE: Mezinárodního programu boje proti drogám
(PHARE, Multicountry Programme for the Fight Against Drugs) a Národního projektu proti praní špinavých peněz (National Laundering Project), Světové zdravotnické komise, Interpolu, Rady pro celní spolupráci, HONELA (Head of National Law Enforcement Agencies), Rady Evropy (Group Pompidou).

Mezinárodní spolupráce spadá do gesce resortu zahraničních věcí i jednotlivých věcně příslušných resortů.  

Financování protidrogové politiky

Meziresortní protidrogová komise 

Vláda ČR schválila Usnesením č. 11 23.2./1998 Koncepci a program protidrogové politiky na období 1998-2000. V ní stanovila, že financování protidrogové politiky bude realizováno na dvou úrovních, centrální a místní. Stejným usnesením pověřila předsedu vlády a Meziresortní protidrogové komise rozdělit finanční prostředky.

Hlavní město Praha 

Pro zabezpečení  koordinace  a  realizace  protidrogové  politiky hlavního města Prahy pracuje od roku 1995 Protidrogová komise RZHMP. V Komisi, která je poradním orgánem rady ZHMP, jsou vyváženě zastoupeny státní instituce, nestátní organizace, Policie ČR a Městské policie hlavního města Prahy. 
Usnesením zastupitelstva hl. m. Prahy č.   ze dne     byl schválen základní strategický materiál “Společně proti drogám - Koncepce a program protidrogové politiky hlavního města Prahy pro období 1998 až 2000”.
Vytvořením institutu protidrogových koordinátorů ObÚ Praha 1-15, protidrogového koordinátora hlavního města Prahy a Protidrogové komise  rady ZHMP tak byla vytvořena dostatečná platforma pro realizaci protidrogové politiky vlády ČR i města v Praze.

Minimální síť služeb hl. m. Prahy v oblasti drogových závislostí

Primární prevence:
programy s celopražskou působností:

•	OS Prev- centrum – dlouhodobé komplexní preventivní programy pro základní a střední školy
•	OS Institut Filia – preventivní programy v mateřských a základních školách, výcviky učitelů
•	OS Život bez závislosti – komplexní preventivní programy na základních a středních školách
•	Středisko pro mládež  Klíčov KRUH – primární prevence na základních a středních školách

Sekundární prevence:
terénní programy:

•	DROP IN – terénní programy v centru Prahy, mobilní aktivity harm reduction
•	Terénní programy SANANIM – terénní programy v centru Prahy
•	OS HOST – terénní programy mezi rómskou populací

nízkoprahová zařízení:

•	DROP IN – nízkoprahové zařízení, poradenské služby, práce s rodinou
•	K-centrum SANANIM – nízkoprahové zařízení, poradenské služby, práce s rodinou
•	ČČK Praha 2 – výměnný program na Hlavním nádraží a nádraží Holešovice
•	ESET – Help -  Stanice prvního kontaktu na Jižním Městě

metadonový program:
•	VFN Praha 2 Apolinář – metadonový program pro 120 klientů
•	DROP IN – metadonový program 

Detoxikace:
•	PL Bohnice – detoxifikace muži i ženy (9 + 4 lůžka)
•	VFN Praha 2 Apolinář – detoxifikace muži i ženy (9 lůžek)
•	FN Vinohrady – Míčánky – detoxifikace (13 lůžek) Toto zařízení se specializuje na klienty, kteří nemohou nastoupit výkon trestu z důvodu drogové závislosti. Ostatní klienty zařazuje pouze v případě volné kapacity

Ambulantní péče:
•	Denní stacionář SANANIM – intensivní ambulantní péče se strukturovaným programem, rodinná terapie
•	OS Prev centrum – ambulantní program pro mladistvé a experimentátory, včasná intervence
•	ESET HELP – Konzultační centrum na sídlišti Jižní Město
•	Centrum pro pomoc závislým – ambulantní poradenství Praha 4, práce s rodinou
•	AT poradna Praha 10 – ambulantní poradenství, práce s rodinou
•	Středisko pro mládež  Klíčov Alternativa – ambulantní poradenství pro mladistvé a jejich rodiny

Ambulantní péče o děti a rodiny:
•	Triangl – ambulantní strukturovaný program pro děti, rodinná terapie
•	OS pro péči o rodiny závislých – programy pro děti , rodinná terapie

Krátkodobá residenční péče pro mladistvé:
•	Středisko pro mládež  Klíčov MOST – krátkodobá residenční léčba  a následná péče
•	Středisko pro mládež  Klíčov Alternativa – krátkodobá residenční léčba
•	Středisko pro mládež  Klíčov Cesta – Řevnice – residenční léčba 2 měsíce

Krátkodobá a střednědobá residenční péče o dospělé
•	PL Bohnice – léčba pro muže i ženy 
•	VFN Praha 2 Apolinář – léčba pro muže i ženy (počet 40 lůžek)

Léčba uživatelů s hepatitidami B,C:
•	FN MOTOL – detoxifikace a léčba infekčních onemocnění u závislých

Střednědobá residenční léčba mladistvých:
•	Terapeutická komunita SANANIM  Karlov – muži a ženy , matky s dětmi (25 lůžek)

Dlouhodobá léčba pro dospělé:
•	Terapeutická komunita SANANIM Němčice – muži a ženy (20 lůžek)
•	Terapeutická komunita Magdaléna o.p.s.- muži a ženy (20 lůžek)
•	Terapeutická komunita Mukařov – muži a ženy – kapacita 15 lůžek

Doléčovací programy:
•	Doléčovací centrum SANANIM s chráněným bydlením a dílnou - strukturovaný doléčovací ambulantní program, kapacita bydlení 21 lůžek
•	OS Pavučina – doléčovací programy pro závislé muže a ženy
•	DROP IN – centrum následné péče – ambulantní program
•	Doléčovací program Magdaléna s chráněnými byty a dílnou

Svépomocná sdružení:
•	Anonymní narkomani
•	Anonymní rodiče

Informační centra a vzdělávací programy:
•	Dokumentační a informační centrum Institut Filia – dokumentační středisko, knihovna 
•	Drogové informační centrum SANANIM –knihovna odborné literatury, WWWstránky

Protidrogoví koordinátoři MČ Praha 1-15 a okresů Praha - západ 
a Praha - východ

Protidrogový koordinátor:	Jméno
Adresa - zaměstnání:	Telefon:	Fax:	E-mail:	
Hl.m. Praha	Mgr. Nina Janyšková
Magistrát hl.m. Prahy
Staroměstské nám.4
110 00  Praha 1	24 48 28 31
24 48 36 28	26 28 23
24 48 57 56	okz2909@mag.mepnet.cz	
Praha 1	Evžen Klouček
ObÚ Praha 1
Vodičkova 18
110 00  Praha 1	51 68 20 42 CNP
	22 22 14 31
	evzen.kloucek@ecn.cz.	
Praha 2	Hana Šatalová,Dis
 ObÚ Praha 2
Nám. Míru 20
120 39  Praha 2	22 51 33 82
	22 51 33 82	podatelna@p.2mepnet.cz
	
Praha 3	Irena Melmerová
ObÚ Praha 3
Seifertova 51
130 00  Praha 3	22 11 64 92	62 79 859	IrenaM@p3.mepnet.cz	
Praha 4	Zuzana Nykodýmová
ObÚ Praha 4
Táborská 350
140 00  Praha 4	61 19 21 08	611 92 446	NykodýmováZ@p4.
Mepnet.cz	
Praha 5	PhDr. Jana Hromádková
ObÚ Praha 5
Nám. 14.října 4
150 22  Praha 5	57 32 21 76
57 00 08 37	57 48 31	hromadko@p5.mepnet.cz	
 Praha 6	Jan Žufníček
ObÚ Praha 6
Puškinovo nám. 9
160 00  Praha 6	24 31 52 75	24 31 62 75	zufnicek@volny.cz	
Praha 7	
ObÚ Praha 7
Nábř.  Kpt. Jaroše 1000
170 00  Praha 7	20 14 41 07			
Praha 8	Mgr. Pavla Karmelitová
ObÚ Praha 8
Zenklova 43
180 00  Praha 8	22 80 56 39
	22 80 56 42	pavla.karmelitova@p8.mepnet.cz	
Praha 9	Jan Šíp
ObÚ Praha 9
Sokolovská 14/324
180 49  Praha 9	86 88 20 81 l.321
	86 88 14 11	sipj@p9.mepnet.cz	
Praha 10	PhDr. Oldřich Dibelka
ObÚ Praha 10
Vršovická 68
101 00  Praha 10	67 09 36 08	73 42 80	oldrichd@p10.mepnet.cz	
Praha 11
	Mgr. Halka Závorová
MÚ Praha 11
Nad Opatovem 2140
140 00  Praha 4	67 90 21 37	791 70 05 	zavorova@p11.mepnet.cz	
Praha 12	Marie Vašáková
MÚ Praha 12 - Kamýk
Čechtická 758
140 00  Praha 4	471 16 24
471 92 45	471 66 20
	    m mvasakova@p12.mepnet.cz	
Praha 13	Mgr. Věra Přidalová
MÚ Praha 13
Hostinského 1532
150 00 Praha 5	561 69 76
	561 69 76	PridalovaV@p13.
Mepnet.cz	

Protidrogový koordinátor:	Jméno
Adresa - zaměstnání:	Telefon:	Fax:	E-mail:	
Praha 14	Helena Šafránková
MÚ Praha 14
Bratří Venclíků 1073
198 00  Praha 9	81 00 52 61
81 00 51 11
81 00 52 60	81 00 53 99	Safrankova@p14.mepnet.cz	
Praha 15	PhDr. et PaedDr.
Jindřich Gotzinger
MÚ Praha 15
Boloňská 478/1
109 00  Praha 10	81 00 35 22

	786 47 56 	GotzingerJ@p15.mepnet.cz	
Praha - východ	Vladimír Smoter
OÚ Praha - východ 
nám. Republiky3
110 00  Praha 1	21 62 15 23	21 62 15 24	vladimir.smoter@oku.py.cz	
Praha - západ	PhDr. et Mgr. 
Karel Valášek
OÚ Praha - západ
Podskalská 19
128 25  Praha 2
Pošt. přihrádka č.64	21 98 22 75	21 98 22 03	karel.valasek@oku-pz.cz	

Příloha: Adresář subjektů působících v oblasti primární, sekundární a terciární prevence v hlavním městě Praze

Obecné trendy a souvislosti na drogové scéně v Praze 1999  

Je nezpochybnitelným faktem, že drogová scéna v naší zemi za poslední roky prošla bouřlivými proměnami. Ekonomická transformace, sociální stratifikace, sociální struktura společnosti, životní rytmus a životní styl prodělaly v posledních deseti letech zásadní změny.  
Drogy a jejich uživatelé tu samozřejmě existovali vždy, nicméně jednalo se převážně o jednotlivé anonymní skupiny osob (70. a 80. léta). Drogy byly většinou vyrobené doma, za využití dostupných farmak. 

Polistopadové procesy přinesly uvolnění ve všech oblastech a tím i větší dostupnost širokého sortimentu drog. Během 90. let se Česká  republika stala ze země transitní zemí cílovou. Drogy se do ČR dostávají především tzv. balkánskou cestou. Byly zde vybudovány široké základny drogových skupin, páchajících trestnou činnost. Tyto skupiny jsou spravovány především cizími příslušníky (osobami kosovo-albánského původu, Araby apod.).
Během let 90. se velmi oblíbenou stala tzv. "česká droga" pervitin, který je zároveň i vývozním artiklem do zahraničí. 

Označení droga zahrnuje širokou škálu prostředků měnících stav vědomí. Z tohoto úhlu pohledu je třeba za drogu považovat i alkohol a uznat logiku rozdělení drog na tzv. tvrdé a měkké. Společenská adorace alkoholu, jakožto prostředku výrazně měnícího stav vědomí, jehož míra návykovosti je vysoká, vyplývá jednoznačně z kulturních determinací euroamerické civilizace. Zneužívání alkoholu je v tomto směru přinejmenším stejně nebezpečné jako zneužívání některých ilegálních drog (marihuana a hašiš).  Je třeba ještě připomenout odlišnou reakci na příjem drog podmíněnou biologicky, což v důsledku vede ke snížené odolnosti např. romského etnika vůči drogám. Závislost se u nich vytvoří rychleji a jejich léčba je obtížnější.   

Dalším hodnotícím kriteriem bývá u drog jejich toxicita - míra jejich zhoubného fyzického působení na tělesné tkáně. S toxicitou souvisí i další ukazatel - poměr dávky účinné a smrtelné. I z tohoto úhlu pohledu je alkohol velmi nebezpečnou drogou a tento fakt je třeba zdůraznit v rámci prováděné primární prevence.  
V současnosti se nejvíce na zneužívání podílí drogy syntetického charakteru (tzv. tvrdé drogy), nicméně drogy přírodní a jejich užívání jsou staré jako lidstvo samo. Užívání přírodních omamných látek v současných podmínkách někdy souvisí s etnickými kulty přírodních národů. Příklon            k oživení vlivů jiných civilizací vypovídá o hledání nových a oživujících zdrojů evropského myšlení. Osobnost člověka konzumujícího drogu je tedy nutno posuzovat komplexně a při práci s ním rozpoznat souvislosti jeho motivace k užívání.                                 
Neexistence prostředí, v němž po dlouhá staletí probíhal vývoj člověka, absence důvěrně známého prostředí, rozpad širší rodiny, narušení tzv. atomizačních rodin a celkově narušení mezilidských vztahů, zejména v podmínkách velkoměsta, jsou faktory podílející se do velké míry na neustálém nárůstu uživatelů drog i experimentátorů s nimi. 

Droga představuje vždy jakousi snahu uniknout realitě. Představa modální osobnosti člověka zneužívajícího drogy jakožto jedince z rodiny disfunkční nebo neúplné je nepřesná a  zavádějící.  Zneužívání se neváže ani na sociální status uživatele ani na věk a pohlaví. K úniku z reality se uchylují i jedinci z rodin funkčních, avšak zvyklí trávit svůj volný čas pasivním způsobem. Příčinou je často skutečnost, že rodina je nestimulovala v rozhodujícím období k rozvíjení svých individuálních vloh. Ve věku, který  rozhoduje o schopnosti vytvořit si nosné a pozitivní mezilidské vztahy takovíto lidé postrádají emoční a stimulující zázemí. Nebo naopak: rodiče se o dítě starají over-protektivním způsobem, a kombinace přehnaně pečující matka a autoritativní otec může být rovněž živnou půdou pro vznik komplexu, jehož důsledkem je opět snaha uniknout z dosahu negativně pociťovaných vzorců chování.  

Stále se zvyšující akcerelace ve společnosti, nutnost vstřebávat stále větší množství informací          a reagovat na ně, propagovaný životní styl úspěšnosti vede k nárůstu frustrací a komplexů, na druhé straně pak ke snaze si eventuální místo ve společnosti udržet. Současný člověk v podmínkách velkoměsta, kde je prostředí anonymní, svůj pocit vykořeněnosti mnohdy  nahrazuje právě drogou. Zprávy protidrogových koordinátorů z městských částí charakterizovaných převážně sídlištní  zástavbou potvrzují, že ztráta důvěrně známého prostředí spolu s celkovou relativizací hodnot ve společnosti vede v důsledku ke krokům, na jejichž konci je setkání s drogou.  Nedá se však jednoznačně říci, že lokality se sídlištní zástavbou vykazovali výrazně vyšší počet drogově závislých. Specifikem takovýchto lokalit jsou tzv. markomanské byty, tzn. byty, ve kterých se drogy vaří a zejména pak konzumují. Lokality blíže k centru jsou pak charakteristické bohatou dealerskou scénou. Forma užívání drog je pak - na rozdíl od markomanských bytů sídlištních zástaveb - aplikace v prostorách obytných činžovních domů (Nové Město, Vršovice, Nusle, Žižkov).    
Životní styl založený na pouhé konzumaci předkládaných produktů je dalším rizikovým faktorem pro indikaci drogou. Vpád rozšířeného sortimentu zboží po listopadu 89 vedl vzhledem k neustále se rozšiřujícím sociálním " nůžkám" ke dvěma způsobům dopadu u hodnotově rozkolísané části populace:

2.	Frustrace u ekonomicky slabší části obyvatelstva
3.	Zvýšený konzumerismus u ekonomicky silnější části obyvatelstva

Droga se tu pak na jedné straně stává náhradou za nedostupné hmotné požadavky, na druhé pak  únikem z nekonečného řetězce nakonec již únavných požitků.
Životní styl konzumního typu se odráží i v současném přístupu k drogám: mnoho z uživatelů není ani zachyceno sítí léčebných zařízení, protože drogy berou příležitostně a závislost je u nich omezena právě konzumním přístupem. Současné společenské normy a vzorce chování preferující okamžité uspokojení potřeby a pokud možno s vynaložením co nejmenšího úsilí tvoří rovněž vhodný rámec pro konzumaci drog. Bylo by alibistické předstírat rozhořčení většinové společnosti nad existencí tohoto jevu. Nelze nezaregistrovat, že reklamy propagující určitý druh zboží, hudební klipy, umělecká díla, výzdoba podniků, ve kterých se sházejí mladí lidé, je určena právě lidem, jejichž psychika je ovlivněna jistou drogovou zkušeností. Reklamy všemožně dokazují, že dopřát si touženou věc teď hned je legitimní a nezadatelné právo. Není proč čekat, vše je nabídnuta              k okamžité konzumaci. Reklamní slogany přímo čerpají náměty z psychedelických zážitků              a využívají drogových zkratek (jako např. Escape from Samsara, jako název taneční party). Droga tu představuje " levný ráj", protože prodejci je nastolena iluze, že daně se platí, pokud vůbec, někdy v nedohlednu. Individuální odpovědnost je popsanými vzorci chování posunuta směrem                 k minimální hodnotě. Je pravdou, že společenský diskurs o drogách přinesl zároveň pád tohoto tématu jako společenského tabu. Tabuizovaným tématem byly drogy do devadesátých let, nárůst uživatelů spolu se změnou společenské struktury vedl posléze k  rozkrytí a pojmenování celé řady faktů. Je nutno se však držet faktu,  že otevřenost při rozkrývání problematiky drog není návodem k jejich užívání.  
Jednotlivé drogy mají své cílové skupiny.  Společenský pohled na osobu užívající drogy jakožto na asociálního jedince je postupně a pomalu nahrazován pohledem dříve vyhrazeným jen odborné veřejnosti  chápajícím narkomany jako nemocné jedince, jež je nutno léčit. Psychika narkomana ve stavu závislosti totiž není psychikou téhož jedince v normálním stavu. Rodiče zjišťují, že i jejich dítě může propadnout drogovému návyku, a to i při běžných pubertálních problémech, které se v jiných společenských podmínkách neřešily drogou ( demotivace v životě, neporozumění okolí, narušené vztahy v rodině, pracovní přepětí). 
Nejrozšířenějšími drogami jsou stále pervitin a heroin. V 90. letech byl jednoznačně nejrozšířenější drogou pervitin. Společenské procesy se zrychlovaly, preferovala se dravost, konkurence a další vlastnosti zdůrazňující úspěch a ekonomickou prosperitu a neustálý růst. Zdá se, že této představě se lidé snažili vyhovět. Pervitin je drogou zrychlující  reakce, zvyšující flexibilitu,  postřeh               a  posilující komunikaci. Nyní jakoby se dostavila jistá únava z těchto jednostranných  modelů chování a v posledním dvou letech v Praze prudce stoupla spotřeba heroinu. Heroin je naopak drogou nekomunikativní, tvořící si svůj vlastní vnitřní svět,  hluboké individuality a stažení se do sebe. To, že heroin jako svojí první drogu užívá stále větší počet nezletilých je alarmujícím ukazatelem pro celou společnost. Tito uživatelé se cítí současnými společenskými podmínkami ohroženi a nechtějí se do společnosti zařadit. Vzrůst indikace heroinu jakožto drogy pro prvouživatele i jako drogy přestupní, který je patrný v posledních dvou letech, poukazuje                u uživatelů na rezignaci a příklon k subjektivismu,   preferenci izolace a individualistických hodnot.             
Zkušenosti ze zahraničí ukazují, že zvláště v ekonomicky vyspělejších zemích jsou preferovány spíše  tzv. drogy "taneční", které nejsou tolik společensky nebezpečné. Sociální a ekonomický faktor hraje v této souvislosti důležitou roli.  Taneční drogy jsou skutečnými produkty konzumní společnosti a jako takové se i používají.  Cílovou skupinou pro tento typ drogy jsou z větší části mladí lidé do 26 let, i když třicátníci, zejména muži, nejsou výjimkou. Jedná se o  jak studenti, tak    i pracující, zpestřující si volný čas. Řešení svých problémů zde spíše nehledají, nemusí proto pocházet z narušeného nebo rizikového prostředí. Často nejsou takovíto uživatelé zachyceni sítí léčebných zařízení, stejně tak jako experimentátoři s LSD, nebo uživatelé kokainu. Kokain pro svou vysokou cenu zůstává drogou určenou lidem s vyššími příjmy.   
Zvláštní kapitolou jsou psychedelika.
Rizika užívání psychedelik tak mají jinou povahu než nebezpečí spojená s užíváním jiných drog. Vznik patologické závislosti, která by ohrožovala uživatele i jeho bazální sociální funkčnost zde nehrozí. Obvyklý modus užívání psychedelik, ke kterému se uchyluje většina uživatelů, je založena na opakovaní psychedelických výprav s periodou několika týdnů až měsíců.
Nutkání k opakovanému užití drogy bývá tradičně považováno za projev psychické závislosti, která se ovšem vymezuje jen velmi těžko. 
Skutečná rizika psychedelik mají jiný charakter. Jejich hluboký efekt na lidskou psychiku, může     u disponovaných jedinců zanechat následky v podobě krátko- či dlouhodobých psychóz, případně rozpoutat seriózní psychickou chorobu jakou je schizofrenie přítomná u jedince dosud jen v latentní formě. Tyto psychotické dispozice a latentní přítomnost schizofrenie nelze bohužel dost dobře detekovat - mohou se vyskytovat i u člověka, který se jeví být zcela duševně zdráv a psychicky vyrovnán a projevit se teprve po psychedelickém zážitku.  V rámci preventivních programů je dobré o rozdílnosti drog a jejich účinků pohovořit, informovat děti a mládež, aby nedocházelo       k mýtizaci právě těchto druhů drog, jejichž specifika byla právě popsána.

Je pravdou, že policejní postup proměnil drogovou scénu v hlavním městě co se týče způsobů distribuce. Ta se neztenčila, jen získala   jinou podobu.

Klasifikace  způsobů distribuce 

V rámci pouličního prodeje nelegálních drog je možno klasifikovat prodej do tří skupin:
•	Tzv. mobilní prodej /prodejce dá svůj mobilní telefon do oběhu a dává po něm informaci, kde proběhne nejbližší možnost nákupu. Používá mobilní karty GO nebo Twist, které často obměňuje/.
•	Tzv. prodej známým /prodejce se orientuje na lidi, které zná/ 
•	Tzv. náhodný prodej /prodejce nabízí drogu komukoli/

Ceny omamných látek zůstaly na úrovni předešlého roku. Heroin si i nadále zachovával úroveň roku 1997 tj. 800 – 1000,-Kč za gram, podobnou stabilitu i výši ceny lze konstatovat          u pervitinu. I ostatní omamné látky /marihuana, hašiš, extáze, LSD aj./ jsou na úrovni cen roku 1998.
V souvislosti s neměnící se cenou nelegálních drog se nabízí svůdné konstatování, že je tomu tak kvůli tomu, že na trhu je nedostatek zákazníků a tak je nutné ceny nezvyšovat. Realita je však taková, že nabízené drogy jsou více “pajcovány“ a tak je možno držet na cenu na dřívější výši. K tomu je třeba ještě připomenout, že ceny zůstávají na této cenové úrovni již několik let.

Možnosti přístupu

Novela protidrogového zákona se v praxi projevila jako problematická. Jelikož v dikci zákona se upřednostňuje represivní přístup, postihuje tak pouze některé důsledky drogové problematiky. Ze zpráv protidrogových koordinátorů vyplývá, že zákon nijak nepřispěl ke zmírnění nárůstu drogově závislých. Zákon postihuje ve velké míře společensky méně nebezpečné uživatele, zatímco překupníci a celé organizované struktury obchodující s drogami zůstávají v podstatě nepostižitelní. 
Několik mediálně známých případů experimentátorů odsouzených k nepodmíněnému trestu odnětí svobody, v nichž nakonec zasáhl prezident, ukazují neadekvátně vymezené množství držené drogy. Ze zkušeností států, kde se otevřená drogová scéna řeší déle než u nás, vyplývá, že pouze represivní přístup je spíše kontraproduktivní, a dlouhodobě neúčinný. 
Je možné uvažovat o rozdělení drog podle stupně společensky únosného rizika tak, jak se to praktikuje v některých zemích EU, tedy jako tzv. "drogy s přijatelným rizikem" a "drogy s rizikem nepřijatelným". Příkladem je první skupiny káva, čaj, tabák a produkty konopí, tedy hašiš               a marihuana. Sem patří i alkohol, i když řada pramenů alkohol již uvádí jako drogu na pomezí. Za alkoholem již následují tzv. "tvrdé drogy", tedy opiáty (morfin, kodein, opium, heroin, český braun), stimulační drogy (kokain, crack, speed, pervitin, extáze) a halucinogeny (psylocibin, mescalin, LSD).
Postavení všech drog na stejnou úroveň může vést u uživatelů ke zkreslenému odhadu nebezpečnosti drogy. 

Tabulka vymezující současné povolené množství držené drogy          

 Heroin                                 10 dávek, kus po 100 mg      

Kokain u hydrochloridu      10 dávek, kus po 50 mg     
                                                                    
U báze cracku se určí přepočtem                 
       
Amfetamin                          10 dávek, kus po 50 mg        

Metaamfetamin (pervitin)  10 dávek, kus po 50 mg       

MDMA (extáze)                10 dávek, kus po 100 mg        

LSD                                   10 dávek (tripů) , kus - 50 mikrogramů       

Marihuana                         20 cigaret s 1,5 % delta 9 THC 

                                                                          Analytické oddělení OSP MCSSP

Praha, listopad 2000