Příloha č.1 k usnesení Rady HMP č. 2326  ze dne 18. 12. 2001

Informace o návrhu nové právní úpravy práva shromažďovacího

          	Problematika práva shromažďovacího je v současné době upravena čl. 19 Listiny základních práv a svobod, zákonem č. 84/1990 Sb., o právu shromažďovacím, ve znění zákona č. 175/1990 Sb., a zákonem č. 94/1990 Sb., o působnosti národních výborů při provádění některých ustanovení zákona o právu shromažďovacím a zákona o civilní službě, ve znění zákona č. 132/2000 Sb., o změně a zrušení některých zákonů souvisejících se zákonem o krajích, zákonem o obcích, zákonem o okresních úřadech a zákonem o hlavním městě Praze. V době vzniku zákona č.84/1990 Sb., o právu shromažďovacím, bylo snahou zákonodárců provést především novou zásadní zákonnou úpravu práva shromažďovacího jako jednoho ze základních politických a občanských práv tak, aby mohlo sehrát závažnou roli v procesu demokratizace společnosti. 

          Platná právní úprava je z hlediska vývoje současných společenských a právních vztahů považována za překonanou a nedostačující. Vzhledem k nutnosti zásadních řešení nebylo přistoupeno k novelizaci stávající právní úpravy a Ministerstvem vnitra ČR byl zpracován návrh nového zákona o právu shromažďovacím. V současné době je projednáván v Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky (tisk 1163 předložený 43. schůzi PS PČR). Následující podrobnější informace o návrhu nové právní úpravy je zpracována z návrhu zákona a z údajů uvedených v “Důvodové zprávě” k návrhu zákona.
 
           Platná právní úprava je považována za překonanou a nedostačující, neboť:
•	při vymezení subjektů, které mají právo pokojně se shromažďovat, nevychází důsledně z Listiny základních práv a svobod
•	dostatečným způsobem nevymezuje některé pojmy, jejichž výklad působí v praxi potíže
•	dává možnost svolavatelům zneužívat práva shromažďovacího tak, že mohou podáním oznámení na dlouhou dobu předem zablokovat určitá veřejná místa a tím bránit ve výkonu tohoto práva jiným subjektům
•	nedostatečným způsobem stanoví povinnost svolavatelů a účastníků shromáždění
•	neupravuje součinnost příslušných úřadů s Policií ČR, která je v některých případech nezbytná
•	nedostatečně vymezuje případný postih za porušení povinností na úseku práva shromažďovacího
•	nejednoznačně stanoví působnost správního řádu při řízení podle zákona o právu shromažďovacím
•	jeví se jako nadbytečně roztříštěná, neboť je provedena zákonem č. 84/1990 Sb., avšak právní úprava působnosti ve věcech práva shromažďovacího je upravena zákonem č. 94/1990 Sb.

          Návrh nové právní úpravy obsahuje proto zejména změny v těch oblastech, které je potřebné upravit s ohledem na shora uvedené skutečnosti. Jeho cílem především je přenést ve větší míře, než je tomu v dosavadní právní úpravě, odpovědnost, resp. povinnosti, týkající se zajištění řádného průběhu shromáždění, na svolavatele shromáždění. Z důvodu zajištění ucelenosti zákonné úpravy se do navrženého zákona přejímá ustanovení § 1 zákona č. 94/1990 Sb., o působnosti národních výborů při provádění některých ustanovení zákona o právu shromažďovacím a zákona o civilní službě, ve znění zákona č. 132/2000 Sb., které výslovně určuje druhy a stupně orgánů veřejné správy, které budou vykonávat působnost podle zákona o právu shromažďovacím. Navrhuje se řešení problému anonymity agresivních jedinců, kteří v rámci konaného shromáždění porušují veřejný pořádek, ničí majetek a ohrožují svými útoky život, zdraví, práva a svobody druhých, a vymezují se skutkové podstaty některých  dalších  přestupků  proti právu  shromažďovacímu společně se zvýšením hranice, do níž je možné uložit pokutu za porušení zákona, a to z částky 1000 Kč na částku 10 000 Kč, resp. 15 000 Kč.

          V úvodních ustanoveních se vymezuje obsah navrhované zákonné úpravy a druhy shromáždění, která nepodléhají režimu tohoto zákona. Pro účely navrhovaného zákona je definován pojem veřejné místo jako “ všechna místa přístupná každému bez omezení, která bez ohledu na vlastnictví slouží obecnému užívání”. Dále se stanoví, kdo je oprávněn shromáždění svolat a kdo tedy bude plnit povinnosti vůči příslušnému orgánu veřejné správy. V ustanovení § 3 se stanoví, které orgány veřejné správy vykonávají působnost ve věcech práva shromažďovacího.

          V ustanovení §4 je navrhováno stanovení povinnosti oznámit zamýšlené veřejné shromáždění nejpozději 7 pracovních dnů přede dnem konání shromáždění (v  dosavadní úpravě je stanovena  lhůta nejpozději 5  kalendářních dnů). Návrh připouští i oznámení v elektronické podobě podepsané elektronicky podle zvláštního předpisu. Návrh však počítá i s možností úřadu přijmout oznámení i v kratší lhůtě a to podané osobně v úředních hodinách úřadu. 

          Podstatnou změnou oproti současné úpravě je navrhované ustanovení, podle něhož může oznamovatel podat oznámení nejdříve 3 měsíce přede dnem konání shromáždění; na základě tohoto oznámení se může konat shromáždění pouze v jednom stanoveném termínu. K oznámením podaným před touto lhůtou se nepřihlíží.
           
          Dalšími významnými rozdíly návrhu nového zákona o právu shromažďovacím oproti dosavadní úpravě jsou zejména následující ustanovení:

1.	Předpokládá-li svolavatel, že shromáždění bude vedeno v jiném než českém jazyce, uvede v oznámení jazyk, ve kterém bude shromáždění vedeno (§ 6 odst.2).	
2.	Svolavatel má povinnost osobně se shromáždění účastnit, a není-li to možné, zajistit účast zmocněnce, který je povinen prokázat se písemným zmocněním zástupci úřadu (§ 8).	
3.	Svolavatel je povinen po skončení shromáždění zajistit úklid místa konání shromáždění a trasy průvodu (§ 8).	
4.	Svolavatel odpovídá za pokojný průběh shromáždění. Nelze-li zajistit pokojný průběh shromáždění vlastními silami a prostředky, je povinen požádat úřad nebo příslušný útvar Policie České republiky o pomoc při zajištění pokojného výkonu práva  shromažďovacího  a o jeho  ochranu;  je povinen  tak učinit  též, jestliže se účastníci po ukončení shromáždění pokojně nerozejdou (§ 9). 	
5.	Účastníci  jsou povinni nezakrývat si  obličej způsobem  ztěžujícím  nebo znemožňujícím jejich identifikaci, je-li proti shromáždění prováděn zákrok útvaru policie (§ 10).	
6.	Úřad, jemuž bylo konání shromáždění oznámeno, vyrozumí bezodkladně správce komunikace a útvar policie o tom, že oznámení vzal na vědomí nebo že konání shromáždění bylo zakázáno; k vyrozumění připojí opis oznámení nebo rozhodnutí o zákazu konání shromáždění, vyšle na shromáždění, které podléhá oznamovací povinnosti, svého zástupce a požádá útvar policie o  pomoc  při zajištění pokojného průběhu výkonu práva shromažďovacího, nepodaří-li se mu při narušení pokojného průběhu shromáždění zjednat nápravu (§ 12).	
7.	O zákazu konání shromáždění rozhodne úřad bezodkladně, nejpozději však do 3 pracovních dnů (dle stávající právní úpravy 3 kalendářních dnů) ode dne následujícího po dni doručení bezvadného oznámení. Rozhodnutí o zákazu konání shromáždění je svolavateli doručeno dnem vyvěšení jeho písemného vyhotovení na úřední desce úřadu. Jedno písemné vyhotovení rozhodnutí úřad zašle svolavateli pro informaci (§ 14). 	
8.	Za přestupek proti povinnostem svolavatele nebo účastníka může být uložena pokuta svolavateli nebo účastníku do výše 10 000 Kč,  resp. 15 000 Kč právnické osobě, která koná shromáždění, aniž by splnila oznamovací povinnost podle tohoto zákona nebo jako svolavatel nesplnila některou ze povinností, anebo neoprávněně bránila jiným ve výkonu práva shromažďovacího nebo ho ztěžovala, úřad uloží pokutu až do výše 50 000,- Kč (§ 20 a § 21).	

          K návrhu nového zákona o právu shromažďovacím proběhlo v Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky dne 5. 12. 2001 1. čtení a návrh zákona byl přikázán k projednání výborům.