Příloha č. 1 k usnesení Rady HMP č. 0159 ze dne 12. 2. 2002

Vyjádření hl. m. Prahy k dokumentaci o hodnocení vlivu na životní prostředí pro   záměr „Přeložka silnice I/12 v úseku Praha (silniční okruh) – Úvaly“  

Z hlediska urbanistické koncepce se lze ztotožnit s konstatováním dokumentace EIA, (str.93,94) „… posuzovanou stavbu lze vnímat jako poměrně významný zásah do krajiny…“. Při poměrně značném rozvoji  v oblasti Běchovic a Újezda nad Lesy  vznikne mezi železnicí a přeložkou silnice I/12 urbanizované území se značným podílem nové zástavby, které bude přeložkou I/12 odděleno od svého bezprostředního rekreačního zázemí. Stavebními zásahy dojde k značnému přetvoření krajiny, kterou je nutno znovu modelovat a doplňovat.

Výraznější pozornost je nutno věnovat založení doprovodné zeleně, zejména v pásech podél  přeložky I/12, a to plně v rozsahu platného ÚPn SÚ hl. m. Prahy, zejména pak v místech navrhovaného rozvoje.

V další projektové přípravě je nutno znovu ověřit nezbytné šířkové uspořádání, preferovat jeho omezení s ohledem na příznivější zapojení do okolní krajiny a snadnější založení kontaktů v území. 

Všechna doporučení vyplývající z předložené dokumentace EIA je žádoucí respektovat, doporučený posun křižovatky MÚK 2 směrem západním může vyvolat úpravy ve funkčním členění ploch, které by bylo nutno potvrdit změnou platného ÚPn SÚ hlavního města Prahy.  

Pro další sledování doporučujeme variantu A, v kombinaci s omezením možnosti napojení mimo hranice hlavního města. Za  problémové místo a průchod lze považovat zejména MÚK 5. 

Z dopravního hlediska má hlavní město Praha k předložené dokumentaci následující připomínky:

Na str. 2 textové části dokumentace jsou pro danou stavbu uvedeny dvě kategorie – ve třetím odstavci je uvedena kategorie S 22,5/80, ve čtvrtém odstavci se uvádí kategorie S 22,5/100. Parametr vyjadřující návrhovou rychlost je třeba sjednotit.

Ve vazbě na budoucí křižovatku přeložky silnice I/12 se silnicí III/33313 (Újezd nad Lesy – Sibřina) – v dokumentaci označené jako mimoúrovňová křižovatka MÚK 4 - je v předložené dokumentaci navržena nová komunikace propojující uvedenou křižovatku s komunikacemi sídliště Rohožník. Vzhledem k tomu, že tato propojující veřejná komunikace je vedena přes plochy označené v platném územním plánu jako orná půda, po roce 2010 pak jako lesní porosty (OP/LR) a plochy určené pro sport (SP), vyžádala by si tato úprava změnu platného ÚPn hl. m. Prahy. Uvedená propojující komunikace by rovněž neměla být realizována dříve, než bude v provozu celá přeložka silnice I/12 k východnímu okraji Úval, neboť v eventuelní etapě by znamenala, s ohledem na polohu v území, velké riziko průjezdu vozidel ze stávající silnice I/12 na přeložku silnice I/12 přes sídliště Rohožník.

Návrh přeložky silnice I/12 nezohledňuje navržený rozvoj cyklistických tras v řešeném území dle platného ÚPn hl. m. Prahy. Součástí stavby musí být podchody či lávky pro pěší (cyklisty) přes přeložku silnice I/12 cca v km 1,800 (v trase příčné cesty), cca v km 2,6 (v trase stávající silnice III/0126 Koloděje – Běchovice) a cca v km 3,75 (v trase příčné cesty propojující v budoucnu rozvojové území na západě Újezda nad Lesy s Koloději). Návrh cyklistických tras viz. ÚPn hl. m. Prahy. Aby se co nejvíce zmírnil bariérový efekt navrhované stavby v území, doporučujeme prověřit i další možnosti příčných bezkolizních přechodů pro chodce a cyklisty.

Z předložených variant řešení přeložky silnice I/12 upřednostňuje z dopravního hlediska hlavní město Praha variantu A, která je na námi spravovaném území v souladu s platným územním plánem. Vynechání mimoúrovňové křižovatky 3 (MÚK přeložka I/12-III/3310 Újezd n. l. - Koloděje) dle varianty B by zhoršilo vazby Klánovic na přeložku silnice I/12, došlo by k menšímu odlehčení  ulice Českobrodské a naopak by přeložka silnice I/12 byla automobilovou dopravou méně využívána.

Aby bylo možné zkontrolovat výchozí údaje zatížení úseků komunikací využité ke zpracování přílohy C dokumentace, je třeba doložit grafickou přílohu s označením jednotlivých úseků komunikací. Na str. 7 této přílohy je uvedeno, že rozložení silničních úseků, (ke kterým jsou vztaženy hodnoty zatížení individuální automobilovou dopravou (IAD) a emisí v tab. 1.2), je zobrazeno na výkrese č. 1. Ve výkrese č. 1 (Zástavba, dopravní a technická infrastruktura, ochrana přírody, archeologické lokality), který má hlavní město Praha k dispozici, označení jednotlivých úseků komunikací (resp. „silničních úseků“) není.

Pokud se počítá s etapovým řešením výstavby přeložky silnice I/12, kdy v první etapě by se mezi částí přeložky silnice I/12 a ulicí Novosibřinskou přes navrženou MÚK 5 využívala silnice III/01212, bude třeba tuto etapu zejména v přechodovém úseku mezi přeložkou silnice I/12 a ul. Novosibřinskou podrobněji technicky doložit.  

Upozorňujeme, že v platném ÚPn hl. m. Prahy je na území hlavního města přeložka silnice I/12 zařazena mezi nadřazené sběrné komunikace celoměstského významu. Dle vyhlášky hl. m. Prahy č.32/1999 Sb., hl. m. Prahy o závazné části územního plánu sídelního útvaru hl. m. Prahy jsou do této skupiny komunikací zařazeny komunikace celoměstského významu B1 a silnice I. třídy.

V další fázi doporučujeme prověřit možnost částečného snížení násypového tělesa úpravou nivelety v úseku km cca 6,2 – 7,2, tak, aby se snížil nepříznivý bariérový prostorový účinek stavby. Detailní prostorovou analýzu navržené stavby si vyžádá úsek mezi km 0,5 – 2,2, v němž poloha doložené nivelety nárokuje výrazné násypové těleso s mostními objekty na přeložce silnice I/12 i na příčně křižující komunikaci v km 0,710.  Upozorňujeme, že k technickému a prostorovému řešení přeložky silnice I/12 se na základě doložených příloh nemůžeme detailněji vyjádřit. S dalšími připomínkami hlavního města je proto třeba počítat v rámci podrobnějšího zpracování návrhu stavby. 

V doložených grafických přílohách je vyjádřena jižní varianta vídeňské větve vysokorychlostních železničních tratí (VRT). Upozorňujeme, že platný ÚPn hl. m. Prahy preferuje severní variantu této větve VRT, která je vyjádřena v jeho grafické části, a která je navržena na okraji Prahy v souběhu s dálnicí D11 se zaústěním od severu do železniční stanice Praha – Běchovice. V souvislosti s uváděnou koordinací přeložky silnice I/12 a jižní varianty vídeňské větve VRT upozorňujeme na prostorové a územní problémy, které mohou v případě této varianty VRT vzniknout.

Z hlediska ochrany přírody a krajiny je  předložený záměr v zásadě v souladu s platným ÚPn hl. m. Prahy. Jeho realizace však bude představovat výrazný zásah do dnešní, lidskými stavbami poměrně málo narušené, krajiny. Proto bude nutno nejpozději v průběhu územního řízení prozkoumat řešení komunikace v podrobnějším měřítku (předložená EIA je zpracována na základě vyhledávací studie v měřítku 1:10 000) a upravit jej tak, aby byly minimalizovány negativní dopady do přírody a do rázu krajiny. Na území hl. m. Prahy se to týká především křížení trasy komunikace s Říčankou a Rokytkou, kde je uvažováno s dlouhými (v řádu stovek metrů) a místy dost vysokými (až 10 metrů !!!) náspy.

Z výše uvedených důvodů zatím z hlediska krajiny nepreferujeme žádnou z předložených variant, předběžně se však jeví jako vhodnější var. B, která má menší počet křižovatek a bude tak představovat menší zábor plochy.

V této fázi je předložená dokumentace EIA postačující, protože odpovídá podrobnosti a úrovni poznatků vyhledávací studie. Na základě podrobnějších údajů ji však bude nutno v průběhu územního řízení dopracovat. Doporučení uvedená v textové části jsou v zásadě akceptovatelná, navržené způsoby křížení s prvky územního systému ekologické stability (ÚSES) se jeví být dostačujícími.

Z hlediska městské zeleně znamená realizace navrhované komunikace zásah do v současné době převážně zemědělské krajiny, avšak v této trase byla komunikace projednána  a schválena v průběhu schvalování územního plánu. Její umístění se odráží v návrhu ploch zeleně a vytvoření celoměstského systému zeleně, konkrétní řešení průchodu bude nutné ještě prověřit v následných dokumentacích. 

Hlavní město Praha požaduje, aby v rámci výstavby silnice byly realizovány doprovodné pásy zeleně (zejména izolační) v šířkách, které jsou navrženy v územním plánu až k orné půdě a ne pouze jejich minimalizované části. U navazujících souvislých ploch zeleně (zejména v kategorii lesních porostů LR a přírodních nelesních ploch ZN) je nutné požadovat  realizaci takové šíře pásu, který je plynulým pokračováním pruhů v kategorii izolační zeleně IZ.

I když jsou varianty přibližně totožné, vzhledem k menšímu rozsahu mimoúrovňových křižovatek  a tedy negativním kumulovaným zásahům do krajinného rázu území lze z hlediska zeleně doporučit variantu  B. 

Z hlediska zemědělské půdy je dokumentace zpracována velmi podrobně a precizně. Trasa prochází převážně na pozemcích zahrnutých do zemědělského půdního fondu (ZPF). Z celkového záboru 56,925 ha půdy je 55,35 ha součástí ZPF, mimo současně zastavěné území. Záborem bude dotčena půda ve všech třídách ochrany:

I.tř.	-  4,95 ha
II.tř.	- 13,3425 ha
III.tř.	- 21,3075 ha
IV.tř.	- 10,7775 ha
V.tř.	-  4,9725 ha

Trvalý zábor zemědělského půdního fondu znamená významný negativní vliv z hlediska jeho ochrany. Uvedený záměr vyvolá značný nárok na vynětí velkého množství kvalitních zemědělských půd, jeho realizace vytvoří bariéru ztěžující obhospodařování ZPF, přebytek zeminy z výkopových prací a vyvolá nebezpečí kontaminace půd z provozu a posypu v zimním období. Vliv na erozi půdy je malý.

V koridoru možného vedení trasy však nelze dosáhnout významnějšího snížení záboru nejkvalitnějších půd a negativní vliv na půdu bude vyrovnán veřejným prospěchem z výstavby komunikace. Součástí dokumentace je též návrh na minimalizaci negativních vlivů na půdu (důsledná skrývka ornice, protierozní opatření, zamezení znečištění půdy ropnými látkami, omezení dočasných záborů na minimum a provedení důsledné rekultivace).

Uvedený záměr je z hlediska ochrany ZPF v souladu s platným ÚPn, obě varianty jsou téměř rovnocenné (var. A vyvolá větší zábor ZPF vysoké kvality) a závěry uvedené v dokumentaci lze akceptovat.

Z akustického hlediska je předložená dokumentace zpracována vyčerpávajícím způsobem a hlavní město Praha k ní nemá žádné další požadavky.

Z hlediska ochrany ovzduší je předložená dokumentace zpracována pro dvě varianty v identické stopě a pro variantu nulovou. Studie konstatuje, že se zpracovatel nezabýval kromě nulové varianty žádnou jinou variantou dopravního řešení,  např.  řešením regulace těžké nákladní dopravy tak, aby byla vymístěna na dálnici D11.

Studie podrobně dokumentuje příspěvek k celkovému znečištění ovzduší z emisí z výstavby a  provozu  silnice I/12, který se v případě výstavby silnice ve velké míře  přesouvá z dosahu obytných sídel do neobydlené krajiny, ale v některých případech zasahuje obytná sídla, která v současnosti nejsou exhalacemi z dopravy zasažena.

V kapitole o hodnocení rizika HI pro reálnou a maximální  expozici oxidů dusíku se konstatuje, že ve výchozím stavu je celková úroveň zdravotního rizika nízká.  Mírně zvýšená je v oblasti Dolních Počernic a Nových Běchovic. Přeložka silnice tyto rizika velice  mírně sníží.
  
V současnosti lze konstatovat, že výstavba a provoz přeložky silnice I/12 nezhorší imisní situaci v území nad hodnoty hygienických limitů a vylepší imisní situaci v centrech obytných sídel, ale přesune zdroj exhalací do volné přírody a na obytná území, která v současnosti nejsou exhalacemi ani hlukem zasažena.

Z hlediska nakládání s odpady se v dokumentaci konstatuje, že bilance zemin ze zemních prací bude pozitivní, a že přesné  hodnoty budou známy až po geodetickém zaměření, což hodnocení vlivů na životní prostředí zahrnuje do kapitoly „Nedostatky a neurčitosti“.  Dále je v dokumentaci uveden výčet odpadů, které budou vznikat v průběhu stavby. Hlavní město Praha považuje v tomto bodě zpracování dokumentace za nedostatečné, dokumentace by měla obsahovat alespoň hrubý odhad bilance zemin, způsob, jak bude s přebytkem naloženo a způsob nakládání s ostatními odpady. 

Z hlediska geologických a inženýrskogeologických poměrů je předložená dokumentace zpracována v dostatečném rozsahu a lze ji akceptovat.

 V kapitole C.II.A.4. „Geofaktory životního prostředí“, respektive v kapitole C.III.B.3. „Vlivy na půdu, horninové prostředí a chráněná území“ jsou v dostatečné míře popsány geologické a hydrogeologické poměry zájmového území a podrobně zhodnoceny zastižené inženýrskogeologické rajóny. 

Z hlediska ložiskové ochrany nejsou v zájmovém území registrována žádná stávající ložiska nerostných surovin, dobývací prostory ani chráněná ložisková území. 

V dokumentaci jsou uvedena veškerá vyhlášená pásma ochrany vodních zdrojů a podzemních vod. Autor zdůrazňuje nutnost zahájit monitoring uvedených vodních zdrojů minimálně 1 rok před zahájením stavebních prací. 

Výstavbou nebudou dotčeny žádné geologické ani paleontologické památky. 

Vzhledem k složitým geologickým a hydrogeologickým poměrům v trase je třeba provést podrobný inženýrskogeologický průzkum. 

Z hlediska odkanalizování nemá hlavní město Praha k dokumentaci žádné závažné připomínky, hodnocení je zpracováno na dostatečné úrovni.

Při realizaci stavby je nutno před vyústěním dešťových vod do recipientů osadit dešťové usazovací nádrže pro ochranu toku před znečištěním nerozpustnými látkami, ropnými látkami a případnými havarijními úniky. Dále musí dojít k realizaci ochranných opatření proti působení zvýšeného množství dešťových vod vlivem zvýšení rozsahu zpevněných ploch (retenční nádrž). Tato opatření jsou navržena v předložené dokumentaci a jejich vlivem dojde i ke snížení vnosů kontaminantů do recipientů. K upřesnění a podrobnějšímu řešení retenčních a retardačních opatření musí dojít na základě podrobných geologických a hydrogeologických průzkumů.

Zdůrazňujeme nutnost podchycení odvodňovacích soustav, které budou přerušeny výstavbou komunikace tak, aby nedošlo k zamokření pozemků, eventuelně podmáčení tělesa komunikace.

Z hlediska ochrany vodních toků se předložená dokumentace podrobně zaobírá řešením problematiky likvidace srážkových vod z prostoru přeložky silnice I/12 a posouzením dopadu na jednotlivá dotčená povodí.

Trasa přeložky silnice I/12 v západní části od staničení 1. km do 6. km prochází na území hlavního města Prahy povodími Rokytky a Říčanského potoka (Říčanky), jejichž toky křižuje, na severní straně přeložky souběžně protéká Běchovický potok. Tyto vodoteče, které náleží do povodí Vltavy, jsou potenciálními recipienty srážkových vod odtékajících z nové komunikace na území hlavního města. Hlavním recipientem srážkových vod z předmětného úseku přeložky silnice I/12 bude Běchovický potok. Východní část přeložky silnice I/12 náleží do povodí Labe.

Dokumentace hodnotí kvalitu vody ve vodotečích dotčeného území a její předpokládané zhoršení v důsledku zaústění dešťových vod z přeložky silnice I/12. Trasa přeložky silnice I/12 v určité míře sníží retenční schopnosti lokalit jednotlivých povodí a urychlí odtok srážkových vod (z vlastní komunikace). Tyto změny nejsou dle předložené dokumentace posuzující vliv stavby silničního okruhu na životní prostředí zásadní a jsou v zájmu zachování hydrologické rovnováhy v předmětném území kompenzovány situováním retenčních nádrží a dešťových usazovacích nádrží DUN. Jejich řešení bude upřesněno v následných stupních projektové dokumentace na základě podrobných geologických a hydrogeologických průzkumů. Součástí dokumentace je vyhodnocení objemu povrchového odtoku, které prokazuje, že největší část objemu odtoku bude svedena do Běchovického potoka. Pro nízké průtoky v Běchovickém potoce je navrženo kombinované řešení odvedení z přirozeného povodí Běchovického potoka s částečným převedením srážkových vod do Rokytky. Dokumentace EIA předpokládá osadit před vyústění dešťových vod do recipientů DUN pro ochranu toku před znečištěním nerozpustnými látkami a ropnými látkami a případnými havarijními úniky. Dále jsou v předložené dokumentaci zmíněny lokality, kde se nacházejí studny využívané i k pitným účelům, a kde výstavba přeložky I/12 může negativně ovlivnit hladiny či chemismus vody v nich. V souvislosti s tím dokumentace vyjadřuje nutnost monitorování těchto hledisek před započetím i v průběhu výstavby.

Z posouzení kvalitativního charakteru recipientů srážkových vod a ze zhodnocení dopadů provozu Přeložky I/12 na tyto toky vyplynulo následující: 

V období zimní údržby bude docházet ke krátkodobým zvýšením koncentrace chloridů ve všech recipientech; mírnou kompenzaci zajistí DUN, jiná opatření dokumentace neuvažuje. 

Bude výrazně ovlivněn režim povrchových vod, a to co do množství, tak i v míře znečištění. Vliv bude minimalizován výstavbou záchytných nádrží. K nádržím budou připojeny také odlučovače ropných látek.

Vliv na podzemní vody bude podchycen úpravou přerušené odvodňovací soustavy pro zachování její funkce.

Z prezentovaných výsledků hodnocení vlivů Přeložky I/12 na kvalitu vody v recipientech vycházejí aktivní varianty A i B jako rovnocenné. Množství odtékajících srážkových vod tudíž nemá velký vliv na výběr variant. Hodnocení je zpracováno z tohoto hlediska na dostatečné úrovni.

Z hlediska nadřazených plynovodních sítí bez připomínek. Akce není v rozporu se schváleným ÚPn hl. m. Prahy. Upozorňujeme, že dochází ke střetu s velmi vysokotlakým (VVTL) plynovodem DN 80, který je nutno respektovat v souladu se zákonem 458/2000 Sb.

Z hlediska zásobování elektrickou energií bez připomínek. Pouze upozorňujeme, že v trase dochází ke křížení s vedením 110kV a 400kV. 

Z předloženého hodnocení vlivů na životní prostředí  i ze závěrů zpracovatele dokumentace vyplývá, že obě posuzované varianty jsou z hlediska svých vlivů na životní prostředí přijatelné, z hlediska míry ovlivnění okolí téměř rovnocenné a v porovnání s nulovou variantou jednoznačně výhodnější. Hlavní město Praha proto souhlasí s navrhovaným záměrem a požaduje jeho realizaci ve variantě A, která bude účinněji plnit funkci dané přeložky silnice I/12. Hlavní město Praha trvá na vyřešení připomínek formulovaných v tomto vyjádření.