Vyjádření hl. m. Prahy k dokumentaci o hodnocení vlivu na životní prostředí pro komerční areál CENTRO – Ruzyně 

Vyjádření posuzuje navrhované umístění a řešení areálu CENTRO – Ruzyně z hlediska zájmů hl. m. Prahy. 

Z hlediska urbanistické koncepce je nutno konstatovat, že předložený záměr není v souladu s platným územním plánem SÚ hl. m. Prahy, neboť umisťuje v ploše pro zvláštní ostatní funkce (ZOS) určené pro směs zvláštních funkcí, monofunkční areál supermarketu nadregionálního významu. Připravovaný areál Řízení letového provozu není součástí tohoto záměru a jeho umístění by mělo směřovat do sousední funkční plochy DL – dopravní plochy letiště. Proto se nejedná o využití, které by bylo možné v této lokalitě umístit bez projednání změny územního plánu na funkci ZOB – zvláštní obchodu, tato funkce by však zde nebyla z hlediska města vhodnou.

Návrh nesplňuje závaznou podmínku územního plánu umístit ve funkční ploše plochu parkové zeleně, jejíž velikost a členění je dáno Vyhláškou hl. m. Prahy č. 32/99 Sb., O závazných částech územního plánu sídelního útvaru hlavního města Prahy, Oddíl 4, část (5) odstavec 5).

Dále je předložený návrh v rozporu se závaznou částí územního plánu, neboť neumisťuje v území navrženou veřejně prospěšnou stavbu – tramvajovou trať, byť na její trasu je zpracován návrh změny č. Z 0217/02 územního plánu hl.m.Prahy ve vlně 02.

Z hlediska dopravy nemá navrhovaný obchodní areál nezbytné kvalitní vazby na MHD ani není v docházkové vzdálenosti budoucího významného přestupního terminálu hromadné dopravy na Dlouhé míli. Proto lze předpokládat, že převážná část zákazníků bude dojíždět osobními automobily, což znamená značné přitížení jak navazujících komunikací tak i komunikací vzdálenějších, procházejících již soustředěnou městskou zástavbou (ulice Evropská) a proto by měla být dokumentace hodnotící vlivy na životní prostředí zpracována i z hlediska důsledků pro město.

Z hlediska technického návrhu a umístění nelze předložený záměr pokládat ve vztahu k platnému územnímu plánu sídelního útvaru hlavního města Prahy za dořešený, návrh na využití předmětného areálu se nezabývá prodloužením tramvajové trati do tohoto rozvojového území. Nezohlednění budoucího prodloužení tramvajové trati v předmětném prostoru by znamená rozpor s platným ÚPn hl. m. Prahy.

Návrh na využití areálu postrádá územně-technické dořešení komunikačního propojení ulic Za Teplárnou a Do Horoměřic mostním objektem nad silničním okruhem u předmětného areálu, které může vyvolat dílčí územní nároky na vlastní areál.

Návrh na využití předmětného areálu není koordinován s připravovanou stavbou  rychlodráhy Praha – letiště Ruzyně.

Provozuschopnost areálu ve vztahu ke komunikační síti hl. m. Prahy musí být prokázána dopravně inženýrskými výpočty – minimálně posouzením úrovňových křižovatek v rámci mimoúrovňové křižovatky silničního okruhu s Evropskou pro časový horizont uvedení do provozu a v roce 2010, dále v kritických profilech ulice Evropské pro časový horizont uvedení areálu do provozu.
Předpokládaný rozsah zdrojové a cílové dopravy (v dokumentaci uvedeno12 000 pohybů vozidel denně) v dané lokalitě nebyl zahrnut v této velikosti do výpočtu kartogramu výhledového zatížení komunikační sítě hlavního města  pro ÚPn hl. m. Prahy  a znamená tudíž nové přitížení komunikační sítě v tomto sektoru města. Zpracovatel dokumentace EIA vychází z údajů zatížení komunikační sítě předaných ÚDI, ze kterých není zřejmé zda toto značné přitížení komunikační sítě bylo ve výpočtech zohledněno a v případě, že zohledněno bylo, tak jakým způsobem. 

Upozorňujeme, že hodnoty dopravního zatížení pro posouzení vlivu na životní prostředí je třeba si vyžádat od odborných organizací města (ÚDI, ÚRM) pro všechny časové horizonty a zatěžovací stavy. Zpracovateli “odvozená“ zatížení není možné pokládat za průkazná. V tomto případě nemůžeme souhlasit s předloženým hodnocením pro rok 2003 a požadujeme doložení, že uváděné zatížení ÚDI pro rok 2010 zohlednilo přitížení komunikační sítě od navrhovaného areálu.

Z hlediska ochrany přírody a krajiny je umístění nákupního centra a dalších objektů ve vyznačené lokalitě možné. Lokalita navazuje na objekty letiště v Ruzyni a byla v minulosti silně pozměněna zemědělským využitím. Od přírodního parku Šárka – Lysolaje je oddělena frekventovanou komunikací – ulicí Evropskou a částečně též zahrádkovou kolonií Na Padesátníku.

Nové výsadby zeleně by měly být koncipovány tak, aby působily jako clona při pohledech z okolního prostoru, především pak při pohledech z východu, od Šáreckého údolí. Inženýrské sítě je nutno umístit v dostatečné vzdálenosti od navržených dřevin. Pokud nebude možno likvidované dřeviny v plném rozsahu nahradit na pozemku investora (jak je uvedeno v předložené dokumentaci), bude nutno nalézt pro výsadby lokality náhradní v území souvisejícím.

Velmi zarážející ovšem je, že v této lokalitě byly zastiženy úplně stejné druhy savců, ptáků, rovnokřídlých, blanokřídlých, motýlů a stejnokřídlých jako v lokalitě pro výstavbu areálu “KARLOVARSKÁ BUSINESS PARK“ (viz příslušná dokumentace posuzování vlivů na životní prostředí), která leží ve vzdálenosti cca 2 km odsud. Za téměř nulovou lze označit pravděpodobnost, že by se obě lokality od sebe lišily pouze několika málo druhy vodních živočichů  z požární nádrže.

Z hlediska městské zeleně není předložené řešení obchodního areálu v souladu s platným územním plánem hlavního města. V rámci areálu nedochází k umístění parkových ploch (značka PP v závazné části ÚPn) vytvořením monofunkčních ploch zeleně, které se nezapočítávají do koeficientu zeleně stanoveného mírou využití území. Vyhláškou č. 32/1999 O závazné části ÚPn oddíl 4, část (5) Příroda, krajina, zeleň, odstavec 5) je stanoveno, jak se zjistí její rozsah a v jakém poměru mají být strany plochy zeleně. V žádném případě není akceptovatelné převedení plánovaných parkových ploch do linií členících parkoviště či pásu izolační zeleně v návaznosti na komunikační síť, která je situován při východním obvodu areálu. 

Pro území je zpracován dendrologický průzkum poskytující dostatečné informace o rozsahu a hodnotě stávající zeleně. V rámci dokumentace se však s ní nepočítá a areál se navrhuje, jakoby se jednalo o volnou, ničím nezatíženou plochu. Vedle tabulek dokumentace postrádá závěry, které z průzkumu vždy vyplývají a odůvodnění, proč je nezbytné veškerou vegetaci pokácet a ne ji i částečně zapojit do nového řešení území, zejména pak proto, že se nachází v ploše parkovišť, kde je možné ji využít jako vhodný členící prvek.   

Z akustického hlediska máme k předložené dokumentaci tyto připomínky:

Zpracovatel hlukové studie se v rámci hodnocení vlivu na životní prostředí zbytečně zabývá detaily popisujícími protihlukové úpravy uvnitř budov nebo tloušťku a složení jednotlivých zdí, a to na úkor celkového pohledu z širšího hlediska.

Hluková studie se velmi podrobně věnuje stávajícím hlukovým hladinám – studie jako součást posouzení vlivu na životní prostředí připomíná spíše protokol o měření hluku, ale vlastní výpočet budoucí hlukové zátěže je proveden pouze pro několik vybraných bodů a není přenesen ve formě izofon do celého řešeného území. 

Pro odpovědné posouzení akustického zatížení území by bylo třeba vypočítat hlukové poměry v celé ploše (třeba pomocí výpočetního programu HlukPlus) a vypočtené hodnoty ve formě izofon zakreslit do mapového podkladu. 

Přesně vypočtené hlukové emise ze stacionárních zdrojů hluku a ze stavební činnosti nejsou podloženy reálnými vstupními údaji (což sám zpracovatel přiznává), jedná se tudíž pouze o velmi nepřesný odhad a nelze jej brát jako konkrétní hodnocení budoucího stavu. 

V provedených výpočtech a ze závěru není zřejmé, zda se jedná pouze o hluk z pozemní dopravy (a odhadu hluku způsobovaného stacionárními zdroji), nebo o skutečnou součtovou hlukovou hladinu i se započtením hluku z leteckého provozu. 

Problematiku odpadového hospodářství dokumentace posuzuje v souladu se zákony, a to jak v rámci provozu zařízení, tak v průběhu výstavby.  Dořešeno ovšem není  vhodné uložení či využití 76 000 m3  výkopové zeminy, hlavní město doporučuje upřednostnit její využití,  a problematika staré ekologické zátěže (znečištění  podzemní vody aromatickými a chlorovanými uhlovodíky   a těžkými kovy – jejich původ a dále riziko jejich šíření v prostředí a míra ohrožení dílčích složek životního prostředí). Oba tyto problémy jsou v dokumentaci zařazeny mezi nedostatky a neurčitosti, které se vyskytly při jejím zpracování, a je nutné je dopracovat do hodnocení. Dokumentace dále upozorňuje na možné riziko rozptylu kontaminantů do prostředí v případě zásaku dešťové vody ze zpevněných ploch. 

Z geologického a inženýrskogeologického hlediska je dokumentace zpracována kvalitně, v dostatečném rozsahu a lze ji v plné míře akceptovat. 

Z hlediska ochrany povrchových vod má hlavní město tyto připomínky:

Na ploše budovaného areálu bude zřízena nová oddílná kanalizace. Splaškové odpadní vody budou odváděny na letištní čistírnu odpadních vod ČOV – jih. Likvidaci dešťových vod zajistí nová dešťová kanalizace. Její součástí bude dešťová usazovací nádrž (DUN) a lapače plovoucích olejů pro předčištění znečištěných srážkových vod a zachycení případných úniků ropných látek. Pro zachycení čistých dešťových vod a zachycení znečištěných vod z případného obtoku DUN při extrémních srážkách je v areálu navržena retenční nádrž. Ta bude řešena jako přejezdná pod manipulačními plochami v severní části areálu. Navrhovaná kanalizace bude zaústěna do suchého poldru na Kopaninském potoce, jehož předpokládaná kapacita odpovídá zachycení padesátileté vody.

Recipientem srážkových vod a vod vytékajících z čistírenských zařízení je Kopaninský potok. Vzhledem k problematickému řešení likvidace dešťových vod byly dokumentací uvažovány dvě varianty. Varianta 1 – vypouštění do recipientu a varianta 2 – vsakování dešťových vod. Při řešení dle varianty 1 (popsána výše) způsobuje největší komplikace zimní údržba areálových ploch a jí zapříčiněné zasolení srážkových vod. Varianta 2 by si vyžádala zabezpečení dokonalé čistoty vsakovaných srážkových vod, aby nedošlo ke kontaminaci podzemních vod (ropné látky, látky užívané při zimní údržbě, apod.). Současně není zcela jasné, zda by časem nedošlo k zahlcení podzemní zvodně. Pro značnou technickou náročnost řešení a hrozící rizika znehodnocení podzemních vod vychází varianta 2 jako nevhodná.
Dokumentace EIA zmiňuje zjištěnou kontaminaci podzemních vod ve zdejší zvodni chlorovanými uhlovodíky. Jedná se o starou ekologickou zátěž, která je pravděpodobně většího rozsahu než navrhovaný areál. Dokumentace poukazuje v souvislosti se zmíněnou variantou 2 na nutnost provedení podrobného hydrogeologického průzkumu, ověřovacích odběrů a analýzy podzemních vod a na potřebu asanace podzemních vod. Hlavní město považuje za nutné zajistit asanační proces před případnou výstavbou areálu v jakékoli variantě, neboť nelze do budoucna vyloučit šíření kontaminace do Kopaninského pramene. 
Souhlasíme s upřednostněním varianty 1, ale s ohledem na omezenou kapacitu suchého poldru na Kopaninském potoce a na extrémní nárůst zpevněných ploch  v povodí recipientu upozorňujeme na nutnost řešit maximum retence na vlastních plochách areálů, nelze spoléhat na možnost zvětšení objemu stávajícího suchého poldru odtěžením zeminy z jeho plochy. Zároveň není možné zvyšovat riziko povodňových stavů a ohrožovat zástavbu v Přední Kopanině. Proto požadujeme retenovat v ploše areálu i čisté srážkové vody, které by mohly být následně využívány pro závlahy místní zeleně.
Z hlediska odkanalizování nejsou k předložené dokumentaci zásadní připomínky. Pouze je nutno při realizaci stavby dodržet podmínku osadit před vyústění dešťových vod do recipientu DUN pro ochranu toku před znečištěním nerozpustnými látkami, ropnými látkami a případnými havarijními úniky. Dále musí dojít k realizaci ochranných opatření proti působení zvýšeného množství dešťových vod vlivem zvýšení rozsahu zpevněných ploch (retenční nádrž). Tato opatření jsou navržena v dokumentaci.

Upozorňujeme na několik drobnějších nedostatků v předložené dokumentaci:
Je nesprávně uváděné číslo nařízení vlády ČR, kterým se stanoví ukazatele a hodnoty přípustného stupně znečištění – 82/1999 Sb. (nikoliv 83).
Na str. 9 je v tabulce č. 4 a č. 5 uvedena odlišná denní spotřeba vody (107 m3/den a 108,9 m3/den). Při přepočtu ani jedno z těchto čísel nedá uváděnou roční spotřebu 42600 m3/rok.
Na str. 20 je řádově nesprávně uvedena celková roční spotřeba vody 390000 m3/rok (zřejmě má být 39000 m3/rok).
Upozorňujeme, že dle “Revidovaných pokynů pro odvodnění hl. města Prahy pro přechodné období do dokončení 1. fáze Generelu odvodnění hlavního města Prahy“, které byly schváleny usnesením RZHMP č. 1389 ze dne 7.12.1999 se v Praze pro oddílnou kanalizaci používá návrhový déšť trvání t = 10 min. periodicity p = 1. Intenzita tohoto návrhového deště je q10 = 160 l.s-1.ha-1. Použití návrhové intenzity patnáctiminutového deště však v tomto případě není na závadu, protože jím stanovený objem retenční nádrže je na straně bezpečnosti.

Z hlediska ochrany zemědělského půdního fondu lze konstatovat, že realizací uvedeného záměru by došlo k trvalému záboru zemědělského půdního fondu o velikosti cca 5,26 ha. Záborem by byla dotčena půda BPEJ 2.10.00, která je zařazena do I. třídy ochrany – jedná se o půdu zvláště chráněnou. Lokalita se nachází uvnitř současně zastavěného území, v současné době je půda vedena jako orná a je zemědělsky obhospodařovaná. Přestože uvedený záměr není z hlediska urbanistické koncepce v souladu s platným ÚPn hlavního města, z hlediska ochrany ZPF lze uvedený záměr akceptovat, neboť pouze dojde ke změně účelu pro vynětí, rozsah záborů zůstává zachován. 

Z hlediska ochrany ovzduší řeší v předložené dokumentaci předpokládané znečištění ovzduší dané lokality provozem areálu rozptylová studie, která se zabývá vlivem vyvolané dopravy, pojezdy automobilů v nadzemním parkovišti  a vytápěním objektů. Rozptylová  studie je zpracována s ohledem na celkové znečištění ovzduší, klimatické podmínky a podmínky pro provětrávání a blízké zdroje znečištění.  

V daném území se vyskytují významné dopravní  zdroje znečištění ovzduší - ulice Evropská a  budoucí silniční okruh. V jejich blízkosti dochází ke krátkodobému překračování imisního limitu  pro maximální krátkodobé koncentrace IHk pro oxidy dusíku. Vzhledem k příznivým klimatickým a morfologickým podmínkám jejich  četnost nepřesahuje  povolených 5%.  

Tato lokalita se nachází v pásmu středního až mírného znečištění s průměrnou roční koncentrací NOx  33 -  40,4 mg.m–3, což je pod přípustným limitem pro roční koncentrace.

Studie konstatuje, že provoz navrženého areálu CENTRO, včetně vyvolané dopravy, nezpůsobí překračování imisních limitů škodlivin ve svém okolí. Výjimkou jsou obytné  budovy v těsné blízkosti Evropské v úseku silniční okruh – Libocká, kde dojde k mírnému krátkodobému překročení vlivem aktivit CENTRO. 

V obytných zónách v okolí areálu CENTRO může docházet k mírnému překračování krátkodobých limitů IHk  pro oxidy dusíku NOx, které  ale ani s pozadím nepřekročí povolených 5 % celkové roční doby.  

Kromě návrhu na zavedení nízkoemisního vytápění objektů je nutno požadovat větší pozornost při zavádění  izolační zeleně, včetně zeleně nizkoporostové eventuelně jiných nápravních opatření  pro zlepšenou izolaci obytné zástavby podél Evropské v úseku Libocká – silniční okruh.

 Z hlediska energetiky – zásobování plynem, elektrickou energií a teplem nejsou  k předložené dokumentaci žádné připomínky.

Jelikož je hodnocený návrh z celé řady hledisek v rozporu s platným územním plánem sídelního útvaru hlavního města Prahy a vyhláškou hl.m.Prahy č. 32/1999 o závazné části územního plánu hl.m.Prahy, nesouhlasí hlavní město Praha s realizací předloženého záměru.