Zahrady pod Pražským hradem

Strmý svah na jižní straně návrší pod Pražským hradem kdysi protínala pouze mohutná středověká hradba. Původně se zde pěstovala vinná réva a ovocné stromy. Za Rudolfa II., kdy se zvětšily hranice města, se dosud nevyužité plochy rozparcelovaly a podél obchodní cesty, dnes Valdštejnská ulice, se stavěly paláce a výstavné domy. Za nimi od konce 17. století postupně vznikly terasovité zahrady.
Jména, která nesou dnes, patří posledním majitelům, avšak stavebníky či pozdějšími majiteli paláců a zahrad byla celá řada šlechtických rodů. 
Pětice rekonstruovaných barokních zahrad leží těsně vedle sebe a je vzájemně propojena. Díváme-li se zdola, úplně vlevo je Ledeburská zahrada (otevřena v červnu roku 1995) známá především salou terrenou s nádhernou malířskou výzdobou. Sousední Malá Pálfyovská zahrada, otevřená ke stejnému datu, je poměrně prostá, zato Velká Pálfyovská nabízí nejen více prostoru, ale i půvabné vložené osové schodiště. Tato zahrada byla zpřístupněna v září roku 1997. Dále následují Kolowratská zahrada a Malá Fürstenberská, které jsou dnes slavnostně otevírány. Poslední ze zahrad pod Hradem, Velká Fürstenberská, na svou obnovu teprve čeká a je zatím nepřístupná.

Kolowratská zahrada byla založena na volném prostoru, který vznikl, když v roce 1858 dal Maxmilián Egon z Fürstenberka nechal zbourat domy mezi Kolowratským a Pálfyho palácem. Byla vždy ryze užitkovou zahradou a zřejmě pro tuto svým způsobem neatraktivnost byla opomíjena, neudržována, až bylo nutné ji uzavřít. Její obnova byla zahájena v roce 1977. Během ní byly především doplněny a opraveny značně poškozené opěrné zdi a úzké schodiště po východní straně zahrady. Strohý charakter byl zachován, a proto se zahradní architektura a osazení omezuje na ovocné stromy a trávníky. Zato proměny se dočkal vstupní prostor do zahrady z Valdštejnské ulice. Návštěvníka uvítá mohutná litinová mříž, rekonstruovaná podle dochovaných podkladů, vydlážděný vstupní prostor zdobí repliky typických pražských luceren, k posezení slouží stylové lavičky a k občerstvení kavárnička, upravená v původním zahradním domku. Z tohoto majestátně působícího prostoru, který  současně tvoří vchod do celého komplexu zahrad, lze přehlédnout velkou část zahradních teras a je odtud i jedinečný pohled na Pražský hrad.

Malá Fürstenberská zahrada se rozkládá na místě původní vinice, která v době renesance ustoupila užitkové zahradě, aby ta zase v polovině 18. století byla přebudována v terasovou zahradu italského typu. Současná podoba vznikla v letech 1784 až 1788 na náklady Marie Barbory Černínové dle návrhu architekta Ignáce Palliardiho. Své nynější jméno získala po posledních šlechtických majitelích přilehlého paláce, jimiž byli od roku 1866 Fürstenberkové. Zahrada má dvě schodiště, centrální, které spojuje jednotlivé terasy, a menší ve východní části vede od vyhlídkové terasy k věžici, jež je využívána jako průchod mezi areálem Pražského hradu a komplexem zahrad. Schodiště je chráněno dřevěným loubím s popínavými rostlinami a na třetí a čtvrté terase jsou po obou jeho stranách oranžérie. Zajímavé nálezy se podařily při průzkumu, kdy byla v dolní části objevena původní lázeň a také fontánky na tarase u paláce. Tento částečně podzemní prostor je však pro návštěvníky nepřístupný.