Oponentura Antonína Peltráma, bývalého ministra dopravy a spojů

K rozhovoru s Petrem Tučným mohu sdělit jen to, že má – jako většina stěžovatelů – v něčem pravdu. Jenomže to správné se v jeho případě těžko prosazuje, i když jsme se o to v minulosti také snažili. Složité to bude i dnes. Pokusím se shrnout důvody:
•	Designer Tučný již ve svých dřívějších návrzích uplatňoval na své práce v ČSFR západoevropskou cenovou hladinu. Je otázkou, zda to bylo tehdy přiměřené, ale vzbudilo to jistou averzi. Pokud vím, přesto s českými firmami spolupracoval. 
•	Jeho výhrady k vozům metra narazí na nepřekonatelnou překázku v podobě termínů, v nichž se musí provést alespoň částečná obnova vozového parku. Vyráběný typ splňuje normy schválené příslušným normalizačním úřadem a sledované Drážním úřadem včetně případných povolených odchylek. Magistrát s ohledem na krátké termíny se bude u probíhající výroby bránit změnám toho, co bylo schváleno.
•	Jeho kalkulace nákladů jsou nesprávné, protože u všech vyráběných vozidel je třeba ceny navýšit o úvěry, bez nichž je nelze pořídit.
•	Varianta dovozu vozidel ze zahraničí narazí na snahu o udržení takového gigantu, jako býval ČKD, alespoň v redukované formě, už kvůli zaměstnanosti.
•	Navrhované zahraniční vozy stejně nemají všechny špičkové parametry, i když určitých nedostatků je u nich méně.
•	V ceně nového vozu není výzkum, vývoj, projekce, nákup licencí apod. Je samozřejmě možný jistý kompromis: Současnou výrobu nikdo nebude chtít zastavit, ale od určitého okamžiku by to bylo možné, pokud by ovšem nový vlastník Dopravních systémů Siemens nebo jiný výrobce nabídl odzkoušený typ a vyrobil by ho.
•	Bylo by tedy možné od tohoto okamžiku vypsat nabídkové řízení, ale u nových typů musí být zaručena kvalita včetně spolehlivosti a přijatelná cena.
•	Bylo by jednodušší, kdyby iniciátorem nabídky nových vozů za výše uvedených podmínekd byl sám Petr Tučný. Jinak lze pouze napadat orgány normalizace a měření za špatné normy, nebo Drážní úřad a výrobce, že normy neplní.