Informace o pražské botanické zahradě
Plány na vybudování botanické zahrady v Tróji vznikly již za první republiky. Botanická zahrada měla spolu se ZOO a plánovanými univerzitními ústavy tvořit jeden výchovně  vzdělávací celek. V rámci tohoto projektu, na který daroval pozemky velkostatkář Svoboda a který podporoval mimo jiné i profesor Domin,  však vznikla pouze zoologická zahrada. Snaha o výstavbu nových budov Karlovy univerzity nedaleko Velké skály se ještě jednou objevila v sedmdesátých letech. 
Pražská botanická zahrada byla založena až v roce 1968 jako samostatná rozpočtová kulturní organizace NVP. Umístění zahrady v Tróji bylo jednou ze tří uvažovaných variant. Prokopské údolí nevyhovovalo především kvůli možným konfliktům se zájmy ochrany přírody a Libuš kvůli odlehlosti od centra a relativní blízkosti Průhonického parku. 
Projekt ze sedmdesátých let počítal s plochou asi 130 hektarů. Zahrada by tak patřila k největším světovým botanickým zahradám. Průhonický park má přitom skoro 200 ha, a projekt botanické zahrady a arboreta v tomto rozsahu by byl reálný. V sedmdesátých a osmdesátých letech ale trojská botanická zahrada neměla dostatek finančních prostředků a původní plány výstavby se neuskutečnily. 
Umístění zahrady v Trojské kotlině jí dalo do vínku zajímavě členitý terén s mnoha výhledy na starou Prahu, Trojský zámek a Stromovku. Výhodou je také relativní blízkost centra města. Rozsáhlý areál a rostlinné sbírky tak umožňují, aby se zahrada stala významným rekreačním a kulturně výchovným centrem. Již nyní  patří naše expozice k tomu lepšímu, co můžeme v Česku a zbývající střední Evropě vidět.
V srpnu 1992 byla otevřena „ úvodní “ expozice - parkově upravená plocha mezi správní budovou v Nádvorní ulici a vinicí sv. Kláry. Na ploše asi tří hektarů se nachází atraktivní letničkový a trvalkový záhon, skalky, pinetum, expozice léčivých rostlin, jezírko s potokem. Jsou zde i ukázky ze sbírek odrůd tulipánů, lilií a jiných cibulových a hlíznatých rostlin, denivek a kosatců ze skupiny kosatce sibiřského a nepravého. Na zahradě se můžete seznámit s více než 3000 druhů a okrasných odrůd rostlin.  Expozice procházejí postupnými úpravami, které doplňují a zhodnocují stávající výsadby. Vloni jsme předělali část suchého potoka a letos budeme upravovat bambusový potok. Na úvodní expozici se nachází také skalničkový skleník s rostlinami ze Středomoří, Nového Zélandu a chladnomilnými orchidejemi rodu Pleione. Postaveny byly také dvě zasklené výstavní vitríny – jedna s masožravými rostlinami a druhá, u správní budovy, se zimuvzdornými kaktusy a vzácnými, velice nápadně kvetoucími kosatci ze skupiny Oncocyclus a jejich hybridy. 	
V návaznosti na úvodní expozici jsme v roce 1997 pro veřejnost otevřeli další hektar nových expozic. Nejvýznamnější je asijská zahrada. Je využívána i jako „výstavní síň“ pro pravidelné výstavy bonsají. K novým expozicím patří také vřesoviště s nápadně barevnými vřesy, vřesovci a dalšími vřesovištními rostlinami a  expozice flóry Turecka, Středomoří a velkokvětých kosatců. 
Zatímco japonská zahrada byla stavebně dokončena už v roce 1997, posledně jmenované expozice jsou postupně dotvářeny – dokončují se jednotlivé skalky, květinové zídky a drobná zahradní architektura ( letos například přibudou lavičky ). Samozřejmě se také obohacuje i sortiment pěstovaných rostlin. Vloni byla opravena přilehlá část zdi Vinice sv. Kláry. Tím byl uvolněn prostor, který tato stavba blokovala a mohli jsme dokončit přilehlé cestičky a kolem zdi jsme vysadili teplomilné keře a středomořské hajní trvalky. Tím expozice dostaly svoji konečnou podobu. Tento a příští rok zahradu čeká oprava povrchu centrální cesty.
V roce 1994 nechal Magistrát HMP vypracovat studii severní části Trojské kotliny. Studie řeší územní vztahy a vazby a na jejím základě byl v roce 1996 vypracován generel rozvoje botanické zahrady. Studie doporučuje umístění a propojení expozic a řeší vzájemné vztahy na tomto území. Na jejím základě bylo území botanické zahrady stabilizováno tak, že intenzívní expozice ( tedy „ vlastní „ botanická zahrada ) tvoří 18 ha. Zbývající část zájmového území tvoří veřejně přístupné rekreační lesy, lesopark a chráněná území. Na základě této koncepce začala Pražská botanická zahrada od roku 1996 projektově a stavebně připravovat nové investiční akce, tedy výstavbu tropických skleníků, propojení expozic v jeden funkční celek ( tj. oplocení, rozvody vody a vedení cestní sítě ), výstavbu nových expozic.
Největším problémem bylo vyřešení majetkových vztahů k objektům a pozemkům v zájmovém území zahrady. Ty zahrada získala v sedmdesátých letech jednak převodem od jiných organizací a jednak výkupem. Na velké části pozemků byly vzneseny restituční nároky, část pozemků (z nichž některé byly vykoupeny magistrátem HMP, ale nebyla provedena změna kultury v zápise katastru) přešla do vlastnictví státu (pozemkového fondu). Restituční nároky magistrát HMP z velké části vyřešil vydáním náhradních pozemků mimo areál PBZ, zbývající pozemky budou, až to finanční situace dovolí, odkoupeny. O převodu pozemků z pozemkového fondu ČR se jedná. 
Celé oplocené území bude po dokončení stavby veřejně přístupné a to za vstupné, které je v porovnání s jinými organizacemi spíše symbolické. Intenzivně zahradnicky upravované plochy a expozice exotických rostlin jsou určeny nejen pro profesionální či amatérské botaniky ale i pro školy ( pro ně připravuje PBZ zvláštní programy) a široký okruh zájemců. Intenzivně udržované plochy navíc umožňují rekreaci mnohem většího počtu lidí než plochy neupravované. Zahrada ponechá volně průchozí úvozovou cestu do ulice Nádvorní, která je nejvíce využívána. Abychom tento průchod zajistili, budou areály vlastní botanické zahrady a skleníku Fata Morgana  spojeny mostem.	
Protože finanční prostředky na akci propojení expozic jsme získávali postupně, nebylo nutné celý prostor budoucích expozic uzavřít, ale nechali jsme ho zatím volně přístupný a s jeho uzavřením počítáme při stavbě cestní sítě a výsadbě rostlin. Co návštěvník v nových expozicích uvidí ? Území, o které se jedná, se nachází na ploše asi 10 ha.  Terén je velmi členitý se značnými výškovými rozdíly. Svahy jsou tvarovány dlouhými dolinami převážně orientovanými k jihu a západu. 
Na úvodní expozici budou směrem do svahu pokračovat parkové výsadby s velkými travnatými plochami a záhonem trvalek a skupinami ozdobných keřů a stromů, z nichž asi nejvíce budou zastoupeny sortimenty šeříků a jírovců. V suchém údolí pod dnešní Dendroškolkou jsou již dnes připraveny fytogeografické expozice Severní Ameriky . Asi nejzajímavější je  vysokostébelná a nízkostébelná americká prérie, plná pestrobarevných bylin a trav kvetoucích převážně na sklonku léta, které budou vysázeny tak, aby se strukturou porostu i celkovým vzhledem co nejvíce podobaly přirozeným porostům Amerického středozápadu. Na prérii navazuje záhon amerických trvalek a arboretum severoamerických dřevin. I zde jsme již začali s prvními výsadbami. Výsadby provádíme v lese do míst uvolněných kotlíkovou těžbou. Zastínění vzrostlým lesem totiž vytváří ideální mikroklima. Další geografická expozice by měly představovat flóru střední Asie, Himálají a Číny.
Současně s novými expozicemi by měla být  zpřístupněna veřejnosti i větší část zásobní zahrady o rozloze asi 5 ha. Návštěvníci si tak budou moci prohlédnout jak expozici zimovzdorných kaktusů, kterou dosud mohli obdivovat pouze přes plot, tak i 20 let starých jehličnanů, původních matečnic, které budou tvořit kostru arboreta. Další atrakcí tohoto území je Pivoňková louka se sortimentem vzácných dřevitých pivoněk, bylinných pivoněk a magnólií. Aby louka kvetla po celý rok je doplněna  hortenziemi, narcisy a ocúny. V arboretu jsme vybudovali také jezero a malé rašeliniště s povalovým chodníkem. Zpřístupněna bude také expozice hajních rostlin a stálezelených dřevin, která je největší v Čechách.
Část zahrady o výměře asi 1 ha zůstane pro veřejnost nepřístupná a bude sloužit jako zásobní a pěstební zázemí. Během pěti let jsme postupně doplnily původní nedostačující záhony o nová pařeniště, zásobní skleník pro cibuloviny a množárenské a výsevní skleníky.  Zde se množí rostliny jako jsou letničky či trvalky, které jsou pak používány k výsadbám po celém areálu botanické zahrady.
Jakousi dělící čárou mezi nepřístupnou a přístupnou částí zahrady by měl tvořit originálně architektonicky řešený cibulový skleník. V něm budou vystaveny unikátní rostliny pocházejících z expedičních sběrů v Turecku a Středomoří a také rostliny původem z jižní Afriky a stepí a polopouští severní Ameriky. Jako doplněk budou sloužit teplomilné skalničky a středomořské stálezelené keře. Cibulový skleník by měl být nejen zajímavý pro botaniky, ale i pro skalničkáře a vůbec všechny milovníky rostlin. Je již projektově dokončen a jeho výstavba začne letos.
Největší investicí v historii botanické zahrady je tropický skleník Fata Morgana. Jisté je, že moderně pojatý tropický skleník, který zatím v Praze chybí, bude, po dostavění,  pro velkou část návštěvníků nejatraktivnější částí zahrady. Skleník má být členěn na tři části – vlhký tropický prales, savanu se xerofyty a sukulenty a chladný tropický skleník se společenstvy subtropických a tropických horských pásem. Celý skleník je řešen tak, aby co nejvíce připomínal přirozená stanoviště.
Dnes má návštěvník možnost v přístupných expozicích vidět asi 20% ze sbírkových fondů. Výstavba botanické zahrady však je dlouhodobý proces - výsledky práce jsou vidět po 5 – 20 letech. Jedna z hlavních činností botanických zahrad však není moc vidět. Botanické zahrady totiž slouží jako genobanky, tj. jako jakési zásobárny rostlin podchycující a udržující různé odrůdy kulturních rostlin ( v PBZ  jsou velké sbírky kosatců, lilií, denivek, pivoněk ) i rostlin divokých, zvláště pak druhů, jejichž existence je v přírodě ohrožena. Botanické zahrady se tak stávají genofondovým centrem, ve kterém se studuje ale i prakticky provádí záchrana a záchova ohrožených druhů rostlin v kultuře s cílem jejich reintrodukce na přírodní lokality. 
Pražská botanická zahrada je od roku 1999 výstavní zahradou organizace Chyba! Odkaz není platný.Fleuroselect, nezávislé mezinárodní organizace, která testuje nové, semenem množitelné odrůdy květin. Vítězné odrůdy najdete ve výsadbě u hlavního vchodu, všechny mají speciální označení. Zahrada také spravuje historicky chráněnou vinici sv. Kláry včetně viničního domku a kaple sv. Kláry, přírodní park Drahaň – Trója, lesopark a tři zvláště chráněná území.  
Pražská botanická zahrada vypracovala a zajišťuje management chráněných území. Předmětem ochrany jsou zde především skalní stepi, teplomilné trávníky, porosty keřů a vřesoviště. Vznik vřesovišť, které jsou chráněny v CHÚ Salabka a Pustá vinice byl podmíněn extrémními podmínkami a živinami velice chudým substrátem. Vřesoviště postupně stárne a díky změně životního prostředí, hlavně spadu dusíkatých látek, dochází k jeho zarůstání konkurenčně silnějšími travinami a dřevinami. Proto údržba chráněných území paradoxně představuje mýcení náletových dřevin, a sekání trávy. K udržení pestrosti vřesovišť a luk napomáhá také pastva, se kterou jsme před dvěma lety pokusně začali. Mimo tyto standardní práce při údržbě chráněných území jsme připravili i řadu příjemných odpočívadel po celé trase naučné stezky včetně všech chráněných území. Pro vyhlídku na Pusté vinici bylo zhotoveno panorama s ukazateli a historií zajímavých objektů. Znovu byl vybudován přístřešek nad nejsilnějším pramenem v prameništi Haltýř. Letos bude opraveno oplocení chráněného území Salabka.
Vloni jsme opravili a změnili trasu naučné stezky. Ta vede v centrální části zahrady, přes prameniště Haltýř, Pustou Vinici a Velkou skálu. Připravuje prodloužení naučné stezky až do Podhoří. Její náplní by mimo jiné měla být rekonstrukce  společenstev, která se na tomto uzemí postupně vyvíjela od konce doby ledové. V Podhoří na pozemku na Farkách ve spolupráci s občanským sdružením Experientia vzniká archeopark s rekonstrukcemi objektů ze starší doby železné. Již dnes můžete zde můžete vidět palisádu z dubových kmenů, vstupní bránu a základ kultovního okrsku. Zde probíhají dvakrát ročně „ Pravěké dni“.
Změny se postupně dočkají i lesy ve správě PBZ. Původní asi 50 let starý les bude v centrální části botanické zahrady místy rozvolněn a doplněn atraktivními dřevinami. Les bude také doplněn o lavičky a další drobnou zahradní architekturu tak, aby bylo možné intenzivnější rekreační využití. Již dnes je velice oblíbené dětské hřiště, které jsme otevřeli 1. dubna 1999. Hřiště je dílem výtvarníka Lukáše Gavlovského. Horní část dětského hřiště je umístěna v bývalé, částečně odtěžené pískovně, a výtvarník ji pojal jako oppidum, spodní část je umístěna v březovém háji. Kromě dřevěného indiánského teepee je zde i ohniště, několik lavic k sezení a volně položený kmen.
Není možné zapomenout ani na řadu akcí pro veřejnost, kterými botanická zahrada zpříjemňuje a obohacuje pobyt ve svém areálu. V zimě, kdy je jinak zahrada zavřená, se pořádá pravidelný cyklus přednášek. Během sezóny je možné shlédnout řadu cestopisných výstav, výstav fotografií, průběžné výstavy soch nebo výstavy přírodnin pro nevidomé. Botanická zahrada se také ve spolupráci s psychiatrickou léčebnou v Bohnicích zapojuje do podzimních „Týdnů duševního zdraví“. Během nich bývalí či současní pacienti u nás vystavují své obrazy a mají i možnost u nás koncertně vystupovat. Spolupracujeme také s chráněnou dílnou FOKUS.
Nezapomíná se ani na děti – pravidelně jsou pořádány dětské soutěže o dni dětí, den s časopisem ABC a Zahrádkář. Oblíbené jsou také akce Namalujte duhu či Jarní vrbové pomazlení. Své dovednosti si děti mohou vyzkoušet také na již zmiňovaných „Pravěkých dnech“.  Naučí se zde řadu pravěkých technik jako je mletí mouky, pečení placek, otesávání pazourku. Velice atraktivní je také tavba a lití kovů či barvení látek přírodními barvivy. V botanické zahradě se také pravidelně schází dětský kroužek. Odborná veřejnost je pravidelně zvána na cykly přednášek, které probíhají od listopadu do února.
Pražská botanická zahrada je otevřena denně od 1.4. do 31.10 od 9,00 do 18.00. Vstupné je 20 Kč, zlevněné 10 Kč. Hromadné výpravy si mohou  předem objednat průvodce na pražském čísle 6880667. Informace můžete také získat na www.botgarden.cz