Obnova lesních porostů v oboře Hvězda

V posledních dnech bylo  opakovaně v tisku i televizi  popisováno kácení stromů v oboře Hvězda. V těchto článcích a šotech  nebyly vždy přesně interpretovány informace podávané odborem životního prostředí magistrátu (OŽP MHMP) a zástupci občanského sdružení i redaktoři prezentovali i některé zcela mylné a zavádějící  údaje. Abychom předešli dalšímu zkreslování faktů a skutečností, podáváme následující informace.
Faktem je, že  pod vlivem zveřejňovaných negativních případů kácení lesů, kde se vlastníci lesa nebo těžařských firem snaží neoprávněně obohatit , dnes existuje apriorní nedůvěra části veřejnosti k jakýmkoliv těžebním zásahům v lese. Tato nedůvěra samozřejmě roste tam, kde je lesních porostů nedostatek a  tyto zásahy jsou proto  často vnímány jen jako ohrožení samotných lesních porostů. Reakce občanů  jsou proto často ostré, a i když poukazují na tyto zásahy v dobré vůli a ve snaze zabránit – podle jejich mínění - rabování lesa“, nevycházejí často z reálných skutečností.  Proto chceme ubezpečit veřejnost o několika skutečnostech:
1. 	obnovní zásahy (mýtní úmyslná těžba) jsou prováděny na základě celoročního sledování  stavu a vývoje lesních porostů
2. 	tyto obnovní zásahy jsou vždy před zahájením prací vyznačeny v terénu, a to za účasti odborného pracovníka OŽP MHMP, místně příslušného lesníka a lesního odborného hospodáře
3. 	obnovní těžba, jak již plyne i ze samotného jména, je prováděna především za účelem obnovy porostu 
4. 	všechny plochy , u nichž už z dřívějších let není přirozené zmlazení , jsou ihned, jakmile to dovolí klimatické podmínky, zalesňovány. A to vždy „stanovištně“ vhodnými druhy

Toto vše platí obecně, ve všech lesích v majetku obce hl.m.Prahy, a platí to tedy i pro oboru Hvězda. Zásah byl tady proveden na ploše 0,36 hektaru (maximální plocha paseky dle platného zákona č. 289/1995 Sb., o lesích - dále jen „zákon“-  je 1 hektar) v místě, kde byl původně proředěný porost, tvořený smrkem, břízou, modřínem, dubem a přimíšenou lípou. Jeho stáří je 103 let, přičemž  minimální věk daný „zákonem“ pro obnovované porosty je 81 let. Na ploše paseky byla vysekána ostružina, která původně pokrývala téměř 100% plochy . Dále   bylo  ponecháno několik stromů jako výstavky - jedná se o několik kvalitních modřínů a dubů – a zde předpokládáme, že dojde k vysemenění a alespoň částečně k přirozené obnově lesa. Na zbývající ploše, kde přirozená obnova porostu není reálná, budou do konce dubna vysazeny nové porosty, a to již v druhovém složení odpovídající přirozené dřevinné skladbě na dané lokalitě – což je  dub, buk, habr a lípa. Bude vysázeno zhruba 3 600 stromů.
	V místech, kde je současné druhové složení zhruba odpovídající, se obnova porostů provádí převážně  podrostním  způsobem -  obnova  pod matečným porostem, kdy nevznikají holiny jako takové, ale postupně se prořeďuje starší porost tak, aby došlo k spontánnímu náletu přirozeného zmlazení. Nad tímto zmlazením se pak v průběhu let provádí další prosvětlování porostu tak, aby nové mladé nárosty měly optimální světelné a klimatické podmínky pro růst. V okamžiku, kdy  nový porost dorůstá výšky cca 2-3 metry se pak provádí domýcení původního porostu. Tento způsob obnovy je velmi vhodný , a to jak biologicky, tak i z pohledu návštěvníků lesa (zejména tím, že nevzniká holina v běžném smyslu slova, která poutá vždy největší pozornost a je také terčem největších stížností). Tento způsob obnovy je ale  limitován zejména dvěma faktory - vhodnou druhovou skladbou mateřského porostu a dále vhodnými půdními podmínkami pro přirozenou obnovu (úživnost, vlhkostní poměry, výskyt buřeně zabraňující odrůstání náletů - ostružina, apod.). 
Plošná těžba je tedy vždy až tou poslední možností obnovy lesa, ovšem v  případu těžby v oboře skutečně jiná možnost nebyla a není - část původního porostu ostatně ještě stále stojí a každý si může ověřit, zda naše tvrzení odpovídá skutečnosti . 
Na základě podnětu občanského sdružení Petřinští rodiče  předmětný zásah v oboře Hvězda prošetřovala také Česká inspekce životního prostředí (ČIŽP), ale ve svém stanovisku ze dne 15.2.2001 č.j. 1/OOL/2280/2001 konstatuje jednoznačně, že neshledali porušení platných právních předpisů.
	Další otázkou , často kladenou občany, je to, zda je vůbec nutné provádět těžby v lese, který má statut lesa zvláštního určení (les příměstský a se zvýšenou rekreační funkcí).  Pravdou je, že v rekreačním lese se zásahy provádějí, jinak les přestává plnit nejen svoji funkci rekreační, ale i svoji funkci biologickou. Už dnes je možno shlédnout v Praze několik lokalit, které měly původně charakter lesních porostů, ale kde se žádná péče (tedy ani těžba) již 10-15 let neprovádí. Tyto porosty jsou pak ukázkou toho, jak se již mladší porosty začínají rozpadat, nehledě na to, že jejich  rekreační funkce je skutečně téměř nulová.  Včasnou a přiměřenou obnovou porostů (přizpůsobenou podmínkám rekreačních lesů svou velikostí, tvarem, druhovou skladbou nových výsadeb apod) se naopak docílí toho, že  nedojde k rozpadu lesních porostů se všemi důsledky. Je velmi krátkozraké  snažit se odkládat obnovní zásahy „do budoucnosti“ (což je častý požadavek laické veřejnosti). Odložením obnovy o 15-20 let se problém obnovy jen přesune na pozdější generace. V případě obnovy lesa  není reálné počítat ani s tím, že  někdy v budoucnu přijdou   nové a převratné objevy, které nějakým zásadním způsobem změní náš pohled na les a na péči o lesní porosty. V případě lesa je tak celkem jisté, že i za 15-20 let se bude muset lesní porost - ať již rozpadající se nebo živý - pokácet a znovu zalesnit.  Odložení obnovy ve své podstatě znamená, že porosty budou ve stále horším stavu a konkrétně u smrkových porostů je vysoce pravděpodobné (vzhledem k tomu, že smrk je v těchto místech zcela nepůvodní dřevina se všemi zdravotními a jinými důsledky , která tento fakt má), že se budou nacházet minimálně v počátku fáze rozpadu a bude tedy nutné přistupovat k obnově těchto porostů daleko razantněji - např. jen tím, že se využije zákonem povolená velikost holoseče.
 Požadavky  části veřejnosti na odložení obnovy porostů jsou pak ve skutečnosti „sobeckým“ požadavkem, který nutně vyvolá problémy budoucím generacím. A i pouhou logickou úvahou je  možné dojít k závěru, že je vhodnější ( a to po všech stránkách) provádět nyní maloplošnou těžbu , než po 15-ti letech provádět rozsáhlé holoseče v rozpadajících se porostech. Navíc po  15 letech budou už mít mladé porosty , vysázené na obnovovaných plochách, 5-8 metrů výšky a budou tvořit základ nových porostů, které zde pak budou dalších 100-150 let. Proto argument veřejnosti („zastavit obnovu, aby i naše děti zde mohly chodit do lesa“) působí  přesně proti tomu,  čeho  by jejich tito lidé, a věřím, že opravdu v dobré vůli,  dosáhnout. 
	 V oboře Hvězda pak k lesnickému pohledu na obnovu lesa přistupuje ještě pohled ochrany přírody - obora byla v roce 1988 vyhlášena jako přírodní památka , a to konkrétně kvůli „lesním porostům přirozeného charakteru - habrové a bikové doubravy, bikové bučiny“. Obecné, celostátně uznávané zásady péče o zvláště chráněná území s lesními společenstvy  pak v takovýchto územích stanovují mj.  přednostní vylučování nepůvodních dřevin z porostů  (zde smrk, akát). Zpracovaný plán péče o přírodní památku Obora Hvězda pak samozřejmě tyto (odborníky obecně uznávané)  principy zohledňuje a rozpracovává je do konkrétních podmínek. Provedené zásahy jsou pak plně v souladu s tímto plánem péče. 
Možná, že toto vše bude pro část laické veřejnosti  těžko pochopitelné, ale provedená těžba smrku je skutečně i v zájmu ochrany přírody a krajiny - do habrové doubravy  smrk prostě v žádném případě nepatří  a  byl zde před 100 lety vysázen zcela nevhodně a jednoznačně z finančních důvodů (rychlejší přírůsty oproti dubu a buku). 
 Chceme proto říci, že  cíl OŽP MHMP i veřejnosti je totožný - zachování lesa i budoucím generacím.  Problém, že laická veřejnost, i když často vedena upřímným zájmem o věc, nemá dostatečné teoretické i praktické znalosti a zkušenosti, je přitom asi logický.   A proto někdy jedná tak, že by se splněním jejích požadavků  dosáhlo přesného opaku.